Amanda päästmine

(alternatiivpealkiri: Cindy päästmine)

Eessõna

See, mis algas kõigest erootilise lühijutuna mehest ja tema teismeeas õetütrest, arenes aeglaselt peaaegu täieõiguslikuks romaaniks (umbes 125 000 sõna) tabuteemalisest armastusloost, milles juhtub olema ka väga detailseid seksistseene.

Ma ei toeta laste ahistamist. Lihtsamalt öeldes ei tohiks keegi kunagi lastega seksuaalvahekorda astuda. Minu lugu on fantaasia fantaasiamaailmast, fantaasiamoraaliga. Teil on vabadus minu lugu meeldida või vihata, mind selle kirjutamise pärast meeldida või vihata või isegi mind haigeks perverdiks nimetada. Aga ÄRGE KUNAGI kasutage minu lugu ettekäändena lastega seksimiseks.

Minu loost leiate lõbu pärast mitu lihavõttemuna. Otsige tuttavaid nimesid ja viiteid ning isegi ajaloolisi viiteid. Mõned on üsna ilmsed, teised aga üsna tundmatud. Vaadake, kui palju te leiate! Täielik nimekiri lihavõttemunadest on lõpus.

Kõike eelnevat arvesse võttes tervitan teid minu fantaasiamaailma esimese lihavõttemuna kaudu – vabandades Paul McCartney ees –

Lugupeetud härra või proua, kas te loeksite minu blogi? Selle kirjutamine võttis mul aastaid ja see on tõesti pikk.

See on räpane romaan mehest nimega Mark. Ma vajan tööd ja tahan saada pornolugude autoriks.

Pornolugude kirjutaja!

See on pedofiilide lugu pedofiilist ja tema klammerduvast õest, kes ei saa aru.

Tema õetütrele meeldib tema tagaaia basseinis ujuda

Ta on tõesti tubli tüdruk ja selle pornolugude kirjutaja staar.

Pornolugude kirjutaja!

Sissejuhatus

10 aastat tagasi, kui mu noorem õde Cindy abiellus, ei käinud tema ja Derek mesinädalatel, peamiselt oma tollal 6-kuuse tütretütre tõttu (teate küll, seda juhtub vahel). Hoolimata asjaolust, et nende pulmad olid kolmekesi ja Dereki konservatiivne perekond seda heaks ei kiitnud, on nende abielu olnud suurepärane. Isiklikult olin Cindy üle algusest peale õnnelik. Vaatamata abiellumisele noorelt, 19-aastaselt, tundus ta oma eluga nii Dereki kui ka väikese Amandaga väga rahul olevat. Cindy on minust 6 aastat noorem ja kui me olime lapsed, hoolitsesin tema eest alati. Täiskasvanuna polnud vanusevahe nii oluline, aga me oleme alati väga lähedased olnud.

Mis minusse puutub, siis ma ei abiellunud kunagi. Ma ei tundnud kunagi tungi selleks või äkki ma lihtsalt ei leidnud kunagi õiget tüdrukut. Oh, mul oli omajagu tüdruksõpru, aga keegi ei jaganud kunagi minu erilisi eelistusi. Näete, mulle meeldivad noored tüdrukud, väga noored tüdrukud; tüdrukud, keda veel mõned aastad tagasi oleks peetud vangipõlve ohvriks. Ma arvan, et kõik algas minu teismeeas, kui ma vaatasin, kuidas väike Cindy kasvas. Kiimase teismelisena otsisin alati võimalust oma väikest õde piiluda. Tavaliselt tundus ta seda mitte märkavat, kõndides ringi ainult aluspükstes ja minitopis, kuni ta rinnad märgatavaks muutusid ja vanemad sundisid teda rohkem riideid selga panema. Sellegipoolest, kui ta rinnad aina suurenesid, veetsin lugematuid teismeea öid temast fantaseerides, enne kui uinusin. Tänapäeval on Cindyl vähemalt C-korvi rinnad. Derekil vedas, et tal oli selline kaunitar naiseks.

Täiskasvanuna on mul endiselt silm noorte tüdrukute peale. Kuigi see on nüüd seaduslik, pole sotsiaalselt aktsepteeritav, et 35-aastane mees käib noorte teismeliste ajaviidetes trollimas. Leidsin PreteenFriendFinder.com-ist paar noort tüdrukut, aga päriselt käisin kohtamas ainult ühe 14-aastasega ja ta oli pettumus. Ma ei oota, et teismelised tüdrukud oleksid raketiteadlased, aga tema viis "rumala blondiini" kontseptsiooni äärmusesse. Seega olen selle asemel jäänud vallaliseks ja lihtsalt jälginud noori tüdrukuid eemalt.

Töötan vabakutselise tehnilise kirjutajana. Kirjutan tehnilisi juhiseid ja muud ametlikku dokumentatsiooni igasuguste asjade jaoks. Vabakutseline olemine võimaldab mul oma töötempo ise määrata. Põhimõtteliselt töötan siis, kui tahan, ja ei tööta siis, kui saan seda endale lubada. Arvan, et saan oma ülemusena üsna hästi hakkama. Tehnilise kirjutajana olen tutvunud väga erinevate teemadega. Näiteks tean ma uue kaugjuurdepääsuga arvutiprogrammi kohta ja tean, kuidas seda kasutada – ja ka seda, kuidas seda häkkida. Tean ka kõiki uusima mudeli elektroonilise koduukseluku funktsioone – mida ma oma ustel kasutan – ja uue nutitelefoni peidetud turvakoode, mida peaksid teadma ainult hooldustehnikud. Minu praegune projekt on meditatiivse hüpnoosi juhendraamat. Tõsi küll, see pole tehniline nagu teised inseneridokumendid, kuid see on väga informatiivne ja põnev. Mulle meeldib ka vormis püsida. Mul on minijõusaal, mida kasutan piisavalt sageli, ja jooksen üks või kaks korda nädalas kohalikus pargis 6 miili pikkust rada. Ma olen umbes 6 jalga 2 tolli pikk; Mul pole päris 6-packi kõhulihaseid, aga ma pole kindlasti ka lohakas. Mulle meeldib mõelda, et olen hea välimusega, aga see võib olla ka lihtsalt mu ego jutt.

Igatahes oli väike Amanda nüüd 10-aastane (10 ja pool, nagu ta mind tihti parandas) ja piisavalt vana, et Cindy ja Derek said lõpuks oma pulma-aastapäevaks mesinädalad ette võtta. Oli mai lõpp, kui ilm lõpuks ilusaks läks. Olin enam kui õnnelik, et sain Amandal silma peal hoida, kuni nad järgmised 8 päeva ära olid. Tal oli veel kaks nädalat koolis, aga minu paindliku töögraafiku tõttu polnud see minu jaoks probleem.

Mulle meeldis vaadata, kuidas väike Amanda kasvas. Nad elasid vaid paar kvartalit eemal ja me nägime teineteist päris palju. Cindy ja Derek kutsusid mind tihti koduse toidukorra juurde. Vastutasuks nautisid nad kolmekesi regulaarselt minu basseini, samal ajal kui mina ise oma luksuslikul grillil päris head einet valmistasin.

Minu basseini ümber olev terrass mahutab kergesti rohkem inimesi – võib-olla tosinkond, isegi kui mul on grill peal. Minu tagaaed on ka piisavalt suur, et sinna murumänge rajada, ja privaatsuse tagamiseks ümbritseb kõike kena kõrge puidust tara. See on nagu minikuurort. Väikese Amanda nägemine minu basseinis sulistamas oli tõeliselt imeline vaatepilt. Ta nägi selles vanuses välja täpselt nagu tema ema, lihtsalt natuke lühem.

Amanda pikad blondid juuksed ulatusid poole seljani ja sobisid ideaalselt tema suurte siniste silmade ja heleda nahatooni juurde. Umbes 122 cm pikk ja kaalus ehk 36 kg läbimärjana, oli ta oma vanuse kohta pisut väike, kuid tema kehal hakkasid alles väikesed rinnad paistma. Ta oli just treeningrinnahoidjate ajastu lävel. Kui ta kasvaks suureks ja näeks välja kasvõi oma ema moodi, oleks ta imeline. Pean tunnistama, et olen fantaseerinud tema 13. sünnipäevast, mil Amanda ametlikult täisealiseks saab.

Ma arvan, et peaksin selgitama: kui Teismeliste Revolutsioon mitu aastat tagasi toimus, seadis see kahtluse alla arvamuse, et noored teismelised on seksi jaoks liiga noored. See, mis algas poliitilise miitinguna ühes väikelinnas, kasvas kiiresti üleriigiliseks liikumiseks. Muidugi köitis see mu tähelepanu ja ma hakkasin kaasa lööma, ehkki kulisside taga. Avastasin internetist grupi sarnaselt mõtlevaid täiskasvanuid (olgu, varjatud pedofiile nagu mina ise) ja me lõime loosungid, näiteks: "Sa pole kunagi liiga noor, et armastada", "Armastusel pole vanusepiiranguid" ja "Kes on piisavalt vana, et tunda armastust, on piisavalt vana, et armastada". Kirjutasin ka mõned artiklid teismeliste revolutsiooni veebisaitidele ja aitasin isegi korraldada mõnda miitingut - kõik interneti anonüümsuse kaudu. Juhendasime lapsi avama ukse meile, vanematele täiskasvanutele, et nautida nende ilu ja armastust ilma seksuaalkurjategijate tembeldamise häbimärgistamiseta. Praeguseks on enamik osariike langetanud seksuaalse nõusoleku iga 13 või 14 eluaastani. Seks nooremate lastega on endiselt tõsiselt ebaseaduslik, kuid suur osa paranoiast selle pärast on vaibunud. Peamiselt on seksuaalkurjategijate nimekiri kadunud ja meid, mehi, ei süüdistata enam jubedate pedofiilidena lihtsalt sellepärast, et me vaatame noort tüdrukut. Põhimõtteliselt pole akende vaatamises ja nende ilu imetlemises midagi halba, kui hoiad auväärset distantsi ja jääd diskreetseks. Tunnistan, et olen ikka veel paranoiline ja veedan vahel sama palju aega üle õla vaadates, et näha, kas mind jälgitakse, kui ilusaid noori tüdrukuid jälgides.

Siiski, kuigi ma tean, et väikesest Amandast saab peagi ilus, atraktiivne ja seksikas teismeline tüdruk ning ma fantaasiaksin tema kohta peaaegu kindlasti edasi, on ta ikkagi mu õe tütar. Cindy näis olevat Dereki konservatiivsed väärtused omaks võtnud ja nad mõlemad olid teismeliste liikumise vastu tugevalt vastu. Derek tegi oma seisukoha korduvalt selgeks, seda oma kirikust lähtuvalt, ja Cindy kinnitas alati oma abikaasa veendumusi: seks väljaspool abielu on patt ja lapsed ei tohiks sellele üldse mõeldagi. Muidugi ei selgitanud nad Amanda sündi ENNE abiellumist kunagi päriselt ära, aga teisest küljest ei andnud ma neile kunagi teada, et aitasin toetada teismeliste seksi liikumist.

Seega arvasin, et me mõlemad kuulume isegi moraalsete vigade kategooriasse. Moraalsetest vigadest rääkides, siis Amanda vaatamine, kuidas ta mu basseinist välja ronis, ilus sinine ujumistrikoo keha külge klammerdumas, tema hargivarvas märja ujumistrikoo all läikimas, pani mu fantaasiapead alati hulluks minema!

Lõpuks jõudis kätte päev, mil mu õde ja õemees said reisile minna. Oli laupäev enne mälestuspäeva, ilus soe päikesepaisteline päev. Kuigi Amanda oleks võinud minu majja jalutada, nagu ta paar korda tegi (aga alati kellegagi koos – mitte kunagi üksi JA ta pidi emale helistama kohe, kui ta saabus), sõitsin mina tema kotte tooma. Kõik olid elevil. Amanda oli vaimustuses, et sai nädala minu juures veeta, kuigi tema elevus oleks võinud olla tingitud sellest, et tal on piiramatu juurdepääs minu basseinile. Tema vanemad jooksid ringi, püüdes kõike kontrollida ja küsisid Amandalt, kas ta on kõik pakkinud. Cindy valmistas ette raamatu – ilma naljata; päris, füüsilise raamatu – hädaabikontaktidest ja teabest, mis näis hõlmavat iga mõeldavat olukorda tulnukate sissetungist zombiapokalüpsini. Tal oli isegi minu jaoks volikiri. Tõsi küll, ma pole kunagi lapsevanem olnud, aga see tundus tõsise liialdusena. Kinnitasin Cindyle, et see on ainult kaheksaks päevaks ja kui on tõesti midagi, millega ma hakkama ei saa, on ta vaid telefonikõne kaugusel. Lubasin Derekile ka, et käin iga päev või paar päeva nende maja üle vaatamas. Lõpuks olid kõik minekuks valmis – Cindy ja Derek oma autos ning Amanda ja mina oma autos ja me sõitsime igaüks eri suundades minema.

1. päev - laupäev

„Onu Mark, ma olen nii põnevil, et saan terveks nädalaks sinu juurde jääda!“ pahvatas Amanda, sirutas käe ja kallistas mu kätt, kui ma autot juhtisin. „Ma ei jõua ära oodata, millal ujuma saan!“ Jah, see oli minu bassein, mitte tingimata mina ise, mis ta nii närvi ajas. Pole hullu, ma kindlasti ei pane pahaks oma armsat väikest õetütart ujumistrikoos näha.

"Olgu, nunnu, sul on küllaga aega ujuda ja meil on väga lõbus, aga kõigepealt pead sa sisse elama. Sa pead asjad lahti pakkima. Ma ei lase su asju mööda oma maja laiali vedelema!"

Ta taandus ja mossitas. „Sa oled sama halb kui ema ja isa!“

Teesklesin, et mul on süda murtud. „Nii hull kui su vanemad?! Nüüd sa tegid mulle liiga, väike tüdruk. Ma arvasin, et olen su lemmikonu! Mul on kohutavalt valus!“ ütlesin sarkastiliselt.

Ta itsitas ja tegi oma armsa näo. "Kas ma võin sinu basseini ujuma minna? Onu Mark, PALUN!"

Mulle meeldib tema armsat nägu vaadata. See paneb mind iga kord sulama, kui seda näen. "Kes on su lemmikonu?"

„Oled küll!“ sirutas ta käe ja kallistas uuesti mu käsivart.

„Siis, muidugi, võid sa ujuma minna...“ Amanda muigas kõrvuni, „PÄRAST seda, kui sa oma asjad lahti pakkid ja ära paned.“ Tema muie muutus mossitamiseks. Ma otsustasin natuke järele anda. „Tead mis,“ ütlesin ma, „ma aitan sul lahti pakkida, et see kiiremini läheks ja sa saaksid varem basseini minna.“ Tema naeratus tuli näole tagasi ja ta pigistas mu kätt tugevamini.

Kodus tassisin ta kotid külalistetuppa. Ta hüples mu ümber ringi ja tegi endast suurejoonelise vaatemängu. Jah, mina tegin kogu töö ära, selle asemel et teda lihtsalt aidata, aga mulle see etendus üsna meeldis, nii et ma ei kurtnud. "Olgu, nunnu, kuigi mulle meeldib väga sind tantsimas näha, peame su riided ära panema."

"Olgu, võid mu pluusid sinna panna ja mu lühikesed püksid sinna ja..."

Ma katkestasin ta: „Vau, pisike! Ma ütlesin, et ma AITAN sind, mitte ei tee seda sinu EEST. Tee sina selle koti ja mina teen tolle.“ Määrasin väikese koti endale, oletan, et seal võib olla auhind.

Amanda kõhkles: "Ee, see on okei, ma teen selle koti ise."

Teesklesin vastuväidet: „Aa, et mina pean siis suurema koti tegema? Ma arvan, et sa üritad lihtsalt töö tegemisest kõrvale hiilida.“ Jällegi kerge sarkasmiga.

„Ei, onu Mark, lihtsalt...“ Ta peatus.

Ma nõudsin temalt vastust: "Lihtsalt mis? Miks sa selle koti võtad?" Ma tahtsin, et ta mulle ütleks, mida ta öelda ei tahtnud.

„Noh...“ ta kõhkles ja otsustas siis lõpuks öelda, „minu aluspesu on seal.“

„Oo,“ teesklesin, et ma ei saa aru. „Nagu su aluspüksid?“ Avasin ta väikese koti ja haarasin esimesed aluspüksid, mis pealt ette nägin. Need olid valged bikiinipüksid roosa pitsi ja väikeste roosade lilledega. „Nagu need?“ Tõstsin need kõrgele üles.

Ta oli jahmunud: "Onu Mark! Anna need tagasi!" Ta üritas mu otsa ronida nagu puu otsa, aga ma hoidsin need kättesaamatus kohas.

„Kas kõik su aluspüksid on tõesti nii armsad?“ jätkasin naljatades.

Lõpuks Amanda lõpetas katse neile ligi pääseda, jäi seisma ja mossitas: "Noh, andke nad tagasi!"

Jätkasin oma mängu: "Sa pead kenasti küsima."

Ta ohkas: "Andke need tagasi, PALUN?"

Ma tahtsin enamat, „Sa pead ütlema: „Onu Mark, kas ma saaksin oma aluspüksid tagasi?“.“

Ta põrnitses mind hetkeks, aga siis leebus: "Onu Mark, kas ma PALUN saaksin oma aluspüksid tagasi?"

„Olgu, muidugi. Näed siis, kaunitar.“ Andsin need talle nii kenasti kui võimalik, nagu poleks midagi juhtunud. Ta võttis need ja pani kotti tagasi. Alguses kortsutas ta kulmu, aga kui ta ümber pööras, nägin meikilaua peeglist, et ta naeratas. Seega küsisin uuesti: „Kas kõik su aluspüksid on nii armsad?“

Amanda pöördus minu poole tagasi, uje naeratus näol: „Noh, sa ei saa iial teada!“ Muidugi tekitas see minus soovi veelgi rohkem teada saada. Mõtlesin oma peas, kas ma saaksin kuidagi tema tuppa peidetud kaamera panna. Siis mõtlesin, kust see mõte küll tuli! Kas ta luurab oma väikest õetütart?? Olgu, ma olen tema peale paar korda mõelnud, kui end vabaks lasin, aga kas ta peaks teda päriselt luurama??

See läheks liiale. Ma võin küll olla kapis peidus olev pedofiil, aga ma pole ka piiluja.

Ajasin selle mõtte peast ja aitasin Amandal tema riideid ära panna. Neil ei paistnud lõppu tulevat. Ma ei uskunud, et tüdrukul võib nii palju riideid olla! Kas ta jääb nädalaks või kuuks? Noh, mulle ikkagi meeldis näha kõiki tema riideid ja mõned tundusid talle seljas väga armsad olevat. Samuti sain näha tema mõlemat ujumistrikoo, tema punast ja kollast ning tema sinist ujumismeeskonna oma. Mulle kindlasti meeldis Amandat järgmise nädala jooksul nendes riietes näha.

Pidan oma sõna ja kui kõik oli ära pandud, lahkusin ta toast ning lasin tal ujumistrikoo selga panna, seekord punase ja kollase. Peatusin köögis, et valmistada suur kannutäis jääteed. Ta vahetas riided väga kiiresti ja tormas minust mööda basseini äärde. Hetk hiljem tõin välja tee kahe suure klaasiga. Amanda sulistas juba basseinis, kui ma õue tulin ja mõlemad klaasid täitsin. Kui ta mind nägi, hüppas ta välja ja jooksis minu juurde, haaras klaasi ja jõi tee alla nii, nagu ta polnud kunagi varem joonud. Tema märg ujumistrikoo kleepus ta keha külge ja tema pisikeste nibude kontuurid olid nähtavad. Enne kui ta uuesti minema jooksis, peatasin ta: "Mida sa ütled, pisike?"

Amanda peatus hetkeks ja taipas siis: „Oh jaa. Aitäh!“ Ta pani käed ümber mu torso ja kallistas mind kõvasti, jättes mind täiesti märjaks.

„Tänan kallistuse eest, aga nüüd olen ma üleni märg!“ teesklesin protesti. Ma ei saanud siiski vihane olla; ma armastan tema kallistusi.

„Vabandust!“ karjus ta basseini tagasi hüpates. Tal polnud kahju.

Täitsin ta klaasi ja istusin ühele tugitoolile. Mulle meeldib vaadata, kuidas Amanda basseinis mängib ja sulistab – ma võiksin teda tundide kaupa vaadata. Mõnel päeval läksin temaga koos vette, aga täna tahtsin lihtsalt basseiniäärset vaadet nautida. Ta tuli paar korda välja, et veel üks jook võtta, ja hüppas siis uuesti sisse. Umbes tund aega hiljem ronis Amanda basseinist välja ja läks üsna kiiresti ukse juurde, et sisse minna. „Mis viga on?“ küsisin.

„Ma pean tualetti minema,“ vastas ta närviliselt. Ta üritas ust avada, et sisse minna, aga see oli lukus. „Onu Mark, kas sa saaksid palun ukse avada? Ma pean tõesti pissima.“

„Oh, vabandust, nunnu, aga sa tead, et see lukustub automaatselt.“ Programmeerisin kõik oma välisuksed nii, et need lukustuksid kogu aeg automaatselt. Ma ei muretse nii väga sissemurdmiste pärast, aga ma hindan oma privaatsust väga. Ta nägi seal seistes nii armas välja. Käed olid jalgade vahel, kui ta lonkas küljelt küljele. Tema „piiskidants“ oli päris vaatepilt. Otsustasin võtta aega ja tema etteastet nautida. Tõusin aeglaselt murutoolilt püsti ja kõndisin rahulikult ukse juurde, et see avada. Amanda oli jalad ristis ja nägi üsna ebamugav välja. „Vean kihla, et see oli kogu see tee, mida sa jõid,“ ütlesin, samal ajal meelega numbriklahvistikuga kobades, et viivitada ja tema nihelemist jälgida.

„Palun kiirusta onu Markiga, mul läheb väga hulluks!“ anus ta. Lõpuks avasin ukse. Ta tormas sisse ja jooksis vannituppa. Vahetult enne nurga taha pööramist nägin, kuidas ta peatus, kummardus ja pistis käed uuesti jalgade vahele. Kuulsin teda ütlemas: „Oh ei!“ Hetk hiljem tormas ta nurga tagant vannituppa.

Mõni minut hiljem tuli Amanda uuesti õue, aga seekord oma sinises ujumistrikoos. Küsisin: "Miks sa ujumistrikoo vahetasid, pisike?"

„Oh, pole põhjust,“ ütles ta, lootes seda teemat vältida.

Aga mul oli üks oletus ja ma jätkasin. "No tule nüüd, sellel peab olema mingi põhjus."

„Ma lihtsalt... ma lihtsalt tundsin, et tahaksin riideid vahetada, see on kõik,“ ütles ta närviliselt.

Jätkasin küsimist: "Kas su teise ujumistrikooga on probleeme?"

„Mitte... tegelikult ma lihtsalt tahtsin muutuda." Ta vaatas ikka veel maha.

Lõpuks sundisin end küsima: "Kas sa ei jõudnudki tualetti? Kas sellepärast sa riideid vahetasidki?"

Amanda läks piinlikkusest näost punaseks, aga tunnistas lõpuks üles: „Olgu, olgu! Ma pissisin natuke oma teise ujumistrikoo sisse. Kas sa oled nüüd rahul?“

Ma ei tea, miks, aga kui ma seda kuulsin, olin ma ekstaasis! Aga ikkagi pole see normaalne, et tüdrukud ennast pissivad, eks? Ma tahtsin teada, kas on mingi tõeline probleem. "Kallis, kas seda on varem juhtunud? Nüüd räägi tõtt."

Tal oli ikka veel piinlik, aga ta vastas: "Ainult vahel, mitte väga tihti. Ema ütleb, et tüdrukutel juhtub vahel väikseid õnnetusi. See pole suur asi."

Mida?? Tüdrukutel juhtub pissiõnnetusi? See oli minu jaoks uudis. Ma nii väga tahtsin rohkem teada, aga ma sain aru, et see oli Amanda jaoks piinlik, seega ma ei pressinud teemat peale. "Noh, kui su ema ütleb, et see pole probleem, siis on kõik korras. Aga ma arvan, et peaksime nüüdsest veidi ettevaatlikumad olema."

„Pole suur asi, onu Mark. Seda ei juhtu tihti ja ma vahetan aluspükse alati, kui see juhtub.“ Rääkides kõndis ta jäätee juurde ja jõi veel ühe suure lonksu.

„Kas sul sellepärast nii palju aluspükse ongi?“ naeratasin küsides.

Amanda punastas kergelt, aga ta lihtsalt naeratas ja tõstis õlad sellisel moel, nagu ütleks „ma ei räägi”.

Ülejäänud pärastlõuna möödus ladusalt. Mõne aja pärast läksin tuppa õhtusööki tegema, piiludes köögiaknast tihti Amandat. Kui see oli valmis, läksin talle järele. „Hei, nunnu, on õhtusöögi aeg! Tule nüüd basseinist välja!“ Haarasin rannarätiku ja ulatasin selle talle valmis.

„Ah, kas ma ei võiks siia kauemaks jääda?“ anus ta. Ma vannun, et ta elaks minu basseinis, kui saaks.

„Ei, kaunitar, sa kortsud nagu ploom. On aeg välja minna,“ nõudsin ma.

„Ah, sa ei luba mul midagi teha!“ Sain aru, et ta oli sarkastiliselt öeldud, kui ta aeglaselt servani ujus ja välja ronis.

„Oh, ära ole selline draamakuninganna! Sa ju tead, et homme saad rohkem ujuda. Tule siia ja ma kuivatan su ära.“ Mässisin ta rätiku ümber ja hõõrusin üle kogu ta keha, kallistades hiilivalt ja aeg-ajalt kõditades. Ta ei suutnud oma kurba fassaadi üleval hoida ja puhkes itsitama. „Seal on mu õnnelik väike tüdruk!“

„Ei ole aus, sa kõditasid mind!“ kui kuulis järjekordne itsitus.

„Ja sulle meeldis see väga!“ Suudlesin teda põsele. „Võid ujumistrikoosse jääda kuni õhtusöögini, kui soovid, aga sa pead rätikul istuma.“ Ma lootsin, et ta kohe riideid ei vaheta. Ta näeb oma ujumistrikoos tõesti armas välja. Kui järele mõelda, näeks ta kõiges väga armas välja, isegi kotiriidest kotis.

Amanda haaras uue rätiku ja jooksis kööki. Meile mõlemale meeldis õhtusöök ja ma saatsin Amanda öösärgi selga panema ning ütlesin talle, et mul on vaja tööd teha. Umbes kaks tundi hiljem tulin elutuppa ja leidsin Amanda öösärgis põrandal lamamas, pooled diivanipatjadest ja suur, peaaegu tühi klaas käes, ja vaatamas telekat. Elutuppa mahtus vähemalt neli kohta, kus mugavalt istuda, ja ta valis põranda. Lapsed. Istusin tema taha diivanile. Küsisin: "Hei, nunnu, mida sa vaatad?", aga tundsin saate ära. See oli üks tema lemmikuid lastekanalil.

Hakkasin saadet telekast vaatama, aga ma ei saanud jätta märkamata tema roosasid aluspükse öösärgi all.

Neil oli ees mingi disain, aga ma ei suutnud oma vaatenurga alt aru saada, mis see oli. Minuti pärast taipasin, et vahtisin oma õetütre aluspükse. See polnud õige! Pidin asju veidi muutma, seega otsustasin olla ülbe: "Noh, noh, need aluspüksid ON täpselt sama armsad kui need, mida ma varem nägin."

Amanda vaatas mind ja taipas siis, et on minuga kokku puutunud. Ta tõmbas end kähku kerra. "Onu Mark! Sa ei tohiks mind seal vaadata!"

„Ära muretse, ma ei näinud rohkemat kui see, mis su ujumistrikoo paistab. Kõik on korras. Pealegi vastasid sa lõpuks mu küsimusele oma aluspükste kohta. Need ON nii armsad.“ ja ma naeratasin.

Amanda vaatas mind vihase näoga, aga mõne sekundi pärast naeratas. „Onu Mark, sa oled selline pervert!“ Ma ei taipanud tol hetkel, kui õiged tema sõnad olid.

„Noh, kui sa ei taha, et ma su ilusaid väikeseid aluspükse vaataksin, siis ära neid mulle näita,“ naljatasin. „Kui sa siia üles tuled ja minuga kaisutad, siis ma neid ei näe.“ Avasin käed ja kutsusin ta enda kõrvale diivanile istuma.

Ta hüppas püsti ja potsatas mu kõrvale diivanile, pannes oma keha mulle sülle. „Ole nüüd tubli,“ noomis ta mind pilkavalt ja vehkis sõrmega.

Panin käe talle rinnale ja pigistasin teda: "Sa mõtled niimoodi?"

„Jah, umbes nii.“ Ta naeratas ja ohkas.

„Ja niimoodi?“ libistasin sõrmedega õrnalt üle ta kaunite blondide juuste.

„Mm, see on tore.“ Veel üks ohe.

„Aga mitte see, jah?“ Sirutasin käe ta jala tallani ja kõditasin seda.

„EI! See on halb!“ Ta lõi mu käe eemale ja itsitas.

„See ka mitte?“ kõditasin ta põlve tagakülge.

„ÄÄK! Lõpeta see!“ Ta lõi mu käe eemale ja lõi jalaga itsitades. Ta haaras mu käest, et see paigast ära ei läheks. Kuid kogu tema nihelemine piirdus öösärgi vööni üles lükkamisega, paljastades aluspüksid.

„Jälle näitad oma aluspükse!“ Tõmbasin teise käega vööpaela veidi välja.

„Ei! Ära vaata!“ ta lasi mu käest lahti, haaras öösärgi, tõmbas selle alla, et end katta, ja itsitas veelgi.

„Sa oled täna küll närviline. Oled sa ikka kindel, et sa hüppavaid ube ei söönud?“ Kõditasin ta kõhtu.

"Hiihiii! Lõpeta see! Hiihiii!" Ta üritas meeleheitlikult mu kätt eemale lüüa ja oma kõhtu käega katta.

Muidugi jätkasin ma. Kõditasin ta külgi. Kõditasin ta kaela. Kõditasin igat osa temast, kuhu ulatuda sain. Mulle meeldib kuulda oma väikese õetütre naeru.

"Lõpeta! Hihii! Ma hakkan... Hahaha! Ma hakkan... Hihii!" ta üritas rääkida, aga ei suutnud.

„Mida sa teed? Mida sa teed?“ küsisin ma, ikka veel üle ta keha tiksudes. Vaatamata meie varasemale vestlusele basseini ääres, ei teadnud ma ausalt öeldes, mida ta öelda üritas. Ta niheles kogu aeg mu ümber. Nüüd oli ta ümber pööratud, näoga minust eemale, tagumik mu süles surutud.

"Heehii! Oh jumal, ma olen... Hieehi! Oh jumal, ma olen märg... Hieehi!" Sel hetkel tundsin ma midagi. Midagi sooja oma alakõhul ja süles. See oli soe ja märg. Ma lõpetasin tema kõditamise. Amanda lamas lihtsalt mu süles, ikka veel õhku ahmides. Soojus, mida ma tundsin, aina kasvas. Mõtlemata sirutasin käe Amanda tagumiku alla ja katsusin, kus mu süles oli märg. Pöörasin kätt ja tundsin tema aluspükstega kaetud tagumikku. Tundsin sooja uriini ta aluspükstest välja voolamas. Ma ei tea, miks, aga mul tekkis koheselt tugev erektsioon. Pidin liigutama, et see teda ei torkaks. Lõpuks ta tuli mõistusele ja taipas, mis juhtus. "Oh jumal, mul on nii kahju, onu Mark! Ma ei saanud sinna midagi parata! Ma üritasin seda peatada, aga ma ei suutnud!" Ta mattis näo kätesse ja üritas minust lahti saada, aga ma hoidsin temast kinni, hoides teda enda peal.

„Hei, nunnu, kõik on korras. Ma ei ole vihane,“ rahustasin teda.

„Sa arvad, et ma olen nüüd väike beebi!“ nuttis ta, ikka veel kartes mulle otsa vaadata.

Hoidsin õrnalt ta pead ja sundisin teda endale otsa vaatama. „Ei, ei, nunnu. Sa pole beebi. Me lihtsalt läksime natuke liiga metsikuks, see on kõik.“ Suudlesin ta põske ja silitasin siis ta juukseid. „Pole tähtis, mis saab, ma armastan sind ikkagi. Nüüd näita mulle väikest naeratust, okei?“ Ta ei lõpetanud nutmist, aga suutis siiski väikese naeratuse välja pigistada. „Nüüd peame vaatama, kui suur see segadus on. Ma pean su öösärgi alla vaatama, kui märg sa oled.“

„(nuuks) Sa tahad lihtsalt jälle mu aluspükse vaadata. (nuuks)“ ja sundis oma pisaratega määrdunud näole uue naeratuse. Jällegi, ilma et kumbki meist seda märkaks, kõlasid tema sõnad palju tõesemalt, kui ma kunagi kahtlustasin.

„Sa ajasid mu täiesti pahviks!“ naljatasin ja püüdsin talt naeratuse näole saada. „Aga tegelikult pean ma nägema, mis kõik märjaks sai. Olgu, tõuse püsti ja hoia oma öösärki üleval.“ Ta tegi nii, nagu palusin. Lõpuks nägin, et tal olid jalas armsad Hello Kitty aluspüksid. Eestpoolt ei näinud ta halb välja, aga tagaosa oli läbimärg. Ta nägi oma märgade aluspükstega uskumatult seksikas välja, aga ma pidin keskenduma. „Oo, su aluspüksid on täiesti läbimärg ja öösärk on märg. Su jalad on ka natuke märjad. Sa vajad vanni, et end puhtaks pesta.“

"Ma ei käi vannis, ma käin duši all!" parandas Amanda mind.

Mõte, et ma teda vannitan, kõlas sel hetkel nii imeliselt. (Oota – täiskasvanud mehed ei vannita 10-aastaseid tüdrukuid! Eriti kui nad on su õetütred! Kust sellised mõtted tulevad?)

Pidin end reaalsusesse tagasi sundima. „Olgu, siis duši alla. Mine võta endale puhtad ööriided ja vii need vannituppa. Viska märjad riided vannitoa uksest välja ja ma panen need pesumasinasse. Kui oled lõpetanud, lähen mina duši alla ja teen oma riietega samamoodi.“

„Olgu.“ Ta peatus. „Onu Mark?“

"Jah, Kullake?"

"Oled sa kindel, et sa pole hull?"

Ma põlvitasin tema kõrgusele. "Jah, ma olen kindel, et ma pole vihane. Sa oled mu lemmikõetütar, mäletad?" ja ma kallistasin teda.

"Ma olen su ainus õetütar!" ütles ta.

„No siis oled sa ainulaadne, hindamatu pärl!“ ütlesin rahustavalt. Ta naeratas ja kallistas mind.

Meil mõlemal ei läinud kaua aega, kui end puhtaks pesime, ja umbes 20 minuti pärast olime mõlemad puhtad ja kuivad. Amandal oligi peaaegu aeg magama minna.

„Noh, kuna mu täiskasvanud õetütar on vannitamiseks liiga suur, siis ma arvan, et sina oled ka liiga suur, et ööseks sisse mässida.“ Teesklesin kurbust.

„Ei, ma ei ole! Onu Mark, palun pane mind mähkmesse!“ anus ta.

„Ah, mul on nii hea meel! Ma ei tahaks küll ilma jääda suudlusest sulle head ööd!“ Naeratasin. Amanda naeratas mulle vastu. Aga siis võtsin tõsisema tooni. „Aga ma tahan ka millestki tõsisest rääkida.“ Amanda naeratus haihtus ja ta nägi murelik välja. „Ma olen mures, et sul oli täna kaks märjaks tegemise õnnetust.“

„Vabandust, onu Mark, ma luban, et ma seda enam ei tee!“ anus ta.

„Ei, kullake, ma ei ole vihane, ma lihtsalt muretsen sinu pärast. Kas midagi on valesti? Kas on midagi, mida ma saan teha, et sind aidata?“ püüdsin teda rahustada.

Ta vaatas maha, minust eemale. „Ei, seda lihtsalt juhtub vahel.“

Hoidsin õrnalt ta nägu ja panin ta endale otsa vaatama. „Aga kaks korda ühe päeva jooksul? Kas see on kunagi varem kaks korda niimoodi juhtunud? Sa pead mulle tõtt rääkima.“

Ta pööras pilgu ikka veel minult ära. „Ei, ma pole seda kunagi kaks korda varem teinud.“ Lõpuks vaatas ta mulle otsa: „Aga ma olen tõesti ettevaatlik ja luban, et ma ei satuks enam ühtegi õnnetusse! Palun ära ole mu peale pahane!“

Ma rahustasin teda uuesti: „Kõik on korras, nunnu. Ma luban, et ma ei saa pahaseks, kui sul veel üks õnnetus juhtub. Sa ei pea selle pärast muretsema. Seega su ema ütles, et tüdrukutega juhtub vahel õnnetusi?“

„Jah, ta ütles, et minuvanuste tüdrukutega juhtub seda vahel sagedamini. Ta ütles, et see pole suur asi.“ Noh, minu jaoks oli see tõesti suur asi. Ma ei saanud aru, miks, aga ma hakkasin Amandaga sellest rääkides väga elevil olema. Pidin olema ettevaatlik, et ta mu kasvavat erektsiooni ei näeks.

"Olgu, kui su ema ütleb, et see pole suur asi, siis pole see suur asi. Vabandust, et ma nii palju küsimusi esitasin, aga ma olen mees ja ma ei tea tüdrukute asjadest. Loodan, et ma ei pannud sind end halvasti tundma."

„Pole hullu. Sa ei teinudki.“ Amanda peatus. „Onu Mark?“

"Jah, Kullake?"

"Tänan, et minu eest hoolitsed."

„Oh, pole tänu väärt.“ Vastasin rõõmsalt: „Mulle meeldib sinu eest hoolitseda. Kas sul oli täna lõbus?“ „Jah, mul oli lõbus.“ Ta naeratas.

„Hästi, mul on hea meel. Mul oli ka sinuga lõbus. Nüüd magad hästi ja näed magusaid unenägusid.“ Suudlesin teda laubale.

„Olgu,“ Amanda peatus uuesti, „onu Mark?“

„Jah, kullake?“ hakkasin mõtlema, kas kõik lapsed küsivad enne magamaminekut nii palju küsimusi, et kauem üleval olla.

„Unustasin sulle öelda; homme pidin Heatheri juurde minema, kui see sulle sobib.“ Heather Clark oli Amanda parim sõbranna. Amanda veetis Heatheriga peaaegu sama palju aega kui minu basseinis.

Naljatasin: „Ja jätad mind siia üksi? Mida ma küll ilma sinuta peale hakkan?“ Aga Amanda polnud kindel, kas ma mõtlen seda tõsiselt või mitte. Seega naeratasin: „Muidugi on kõik korras. Ma viin su sinna. Mis kell sa seal olema pead?“

"Heatheri ema ütles umbes kell 11."

„Olgu, siis sa sööd seal lõunat?” küsisin ma.

"Jah, ma arvan küll."

"Ma helistan Heatheri emale, et kindlust saada. Kas sa saaksid mulle tema numbri anda?"

„Muidugi, see on mu telefonis, ma toon selle.“ Ta hakkas voodist tõusma, aga ma peatasin ta.

„Oh ei, printsess. Sa oled voodis ja jäädki sinna.“ Nõudsin. „Ma hangin selle ise su telefonist. Mis su parool on?“

„See on 123456, aga ära kellelegi räägi ja sa pead lubama, et sa ei vaata minu salajasi asju!“ On hea, et noored tüdrukud ei vastuta riigi julgeoleku eest.

„Noh, ma luban, et ma ei räägi kellelegi, aga me peame sulle parema parooli välja mõtlema. Sellest saame teine ​​päev rääkida. Ja ära muretse, kõik su salajased asjad on minu juures turvalises kohas.“ Suudlesin teda laubale, võtsin siis ta telefoni ja jätsin ta ööseks maha.

Leidsin Amanda kontaktide hulgast Heatheri numbri ja nägin linki tema emale ning sain tema numbri kätte. Helistasin proua Clarkile ja uurisin temaga mängukohtingu kohta. Ma arvan, et „mängukohting” on natuke liiga lapsik sõna, aga ma ei tea, kas on olemas sõna, mis kirjeldaks „kaks eelkooliealist tüdrukut, kes veedavad päeva ühes oma kodus”. Igatahes toon Amanda kohale kell 11 ja Heatheri ema toob ta enne õhtusööki tagasi. Pakkusin vastutasuks Heatherile mõneks ajaks võõrustada. Ta hindas pakkumist ja ütles, et kui tüdrukud tahavad seda mõnel teisel päeval teha, on see okei.

Amanda telefoni vaadates taipasin, et see on lihtsalt veidi vanem mudel kui see, millest ma paar kuud tagasi kirjutasin. Hakkasin uudishimulikuks muutuma ja mõtlesin, kas sellel on samad turvafunktsioonid. Mul oli telefoni peegeldamise rakendus ikka veel arvutis, nii et ühendasin tema telefoni arvutiga ja laadisin programmi alla. Testisin turvafunktsioone ja see töötas! Sain tema telefoni reaalajas oma arvutisse peegeldada. Lahe!

Nüüd, kui mul oli natuke aega, otsustasin selle tüdrukute pissiõnnetuste asja kohta veidi uurida. See nõudis küll veidi otsimist, aga leidsin selle kohta paar artiklit, sealhulgas ühe ülikooli artikli, mis tundus informatiivne. Ilmselt on see tõeliselt meditsiiniline asi. See on kuidagi seotud tüdrukute lühema kusiti kui poistel. Vähemalt pooltel kõigist prepuberteedilistest tüdrukutest esineb vähemalt kord kuus väikeseid pissiõnnetusi. Puberteedieas juhtub seda sagedamini, kuni hilise teismeeani, mil see enamasti kaob. Umbes 85%-l 11–16-aastastest tüdrukutest esineb väikseid pissiõnnetusi vähemalt kord nädalas või sagedamini. Umbes kolmandik kõigist noortest tüdrukutest hakkab isegi uuesti voodit märjaks tegema! Sellele pole teadaolevalt mingit meditsiinilist ravi, välja arvatud... mähkmed?!?! Kujutasin ette Amandat mähet kandmas ja see erutas mind kohe. Mul polnud aimugi, miks see mõte mind nii palju erutas, aga see kindlasti erutas. Sirvisin teisi artikleid ja leidsin ühe, mis oli suunatud eelpuberteedilistele tüdrukutele ja rääkis mähkmete eelistest. Mõte, et on üsna suur tõenäosus, et ta võib tegelikult VAJA olla mähkmeid kanda, ajas mind üle ääre.

Pidin end kergendama ja kujutluspilt mähkmes Amandast aitas mul minutiga asjaga pihta saada.

Siis läksin magama.

2. päev - pühapäev

Pühapäeva hommikul ärkasin vara, panin enne kööki hommikusööki tegema dressipüksid ja T-särgi selga ja läksin (tavaliselt magan ma lihtsalt aluspükstes). See tähendab, kui külmutatud vahvlite soojendamist saab nimetada "hommikusöögi valmistamiseks". Peagi kuulsin koridoris samme ja vannitoa uks sulgus. Mõni minut hiljem ilmus kööki Amanda. Tal oli ikka veel öösärk seljas ja juuksed olid sassis; tal oli korralik voodipea.

„Tere hommikust. Kaunid iludused!“ tervitasin teda rõõmsalt.

Ta oli vähem rõõmsameelne: "Ma ei ole ilus. Vaadake mu juukseid. Ei, ärge vaadake mu juukseid! Need on sassis."

„Kuidas ma saan sind vaadata ja MITTE su juukseid näha?“ vaidlesin vastu. „Pealegi oled sa ilus isegi siis, kui su juuksed on sassis. Aga kuidas oleks, kui sa ütleksid oma lemmikonule „Tere hommikust“?“

„Olgu, tere hommikust, onu Jim!“ naljatas ta. Tema onu Jim oli Dereki vend. Ma ei hoolinud sellest tüübist kunagi eriti, sest ta ei paistnud kunagi läheduses olevat; alati oli liiga hõivatud pere jaoks. See häiris mind tema juures.

Ma tegin kaasa: "Onu Jim?! Ma pole su lemmik? Mul on süda murtud! Noh, ma arvan, et pean need vahvlid lihtsalt oma uuele lemmikõetütrele Heatherile andma."

„Heather pole su õetütar, mina olen!“ ütles ta, teeseldes kaeblemist.

„Noh, võib-olla kui sa näitaksid mulle, kui palju sa mind armastad, muudaksin ma meelt.“ Ja ma laskusin põlvili ning avasin oma käed tema poole.

Ta jooksis mu embusse ja me jagasime head hommikust kallistust. "Sa oled alati mu lemmikonu!"

„See on palju parem!“ rõõmustasin ma. „Olgu. Selle eest tegin ma need vahvlid nullist just sinu jaoks!“

Amanda vaatas mind sellise „kas sa teed tõesti nalja?” pilguga. „Need on külmutatud vahvlid – ma näen seal karpi.”

"Olgu, ma pole mingi raudkokk. Aga mõte on see, mis loeb. Kas ma saan vähemalt "Aitäh" selle eest, et sulle hommikusöögi tegin?"

„Aitäh, onu Mark!“ ja ta naeratas. See tema naeratus võis valgustada ka kõige pimedamat ööd.

Pärast hommikusööki panime kõik päevaks riidesse. Sain hommikul natuke tööd tehtud ja veidi enne kella ühteteist sõitsin Amandaga Heatheri majja – umbes 10-minutilise autosõidu kaugusele. Olen Heatherit Cindy kodus paar korda näinud, aga ma pole kunagi tema vanemaid kohanud. Heather oli veidi vanem, sai hiljuti 11-aastaseks, aga käis ikka veel Amandaga viiendas klassis. Ta oli ka Amandast veidi pikem, umbes 118 cm pikk ja kaalus ehk 40 kg ning nägi välja Vahemere päritolu. Tal oli justkui püsiv päevitus. Tema tumepruunid juuksed olid isegi pikemad kui Amandal ja talle sobisid pruunid silmad. Samuti hakkasid tal kindlasti arenema ilusad rinnad. Ta on järjekordne inimene, kellest paari aasta pärast saab tõeline iludus. Kurat, ta oli nüüd küll imeilus. Ta oli just see, millest fantaasiad tehtud on.

Heatheri kodus hoidis Amanda mu käest kinni ja liigutas meie käsi edasi-tagasi, kui me välisukse poole kõndisime. Tema ema avas ukse ja lasi meid sisse. Nägin Heatherit korraks ja jõudsin vaevu tere öelda, enne kui tema ja Amanda maja taha kadusid. Regina Clark oli pisikese kasvu ja üsna heas vormis. Tal olid samad pikad tumedad juuksed ja ilusad silmad kui ta tütrel. Tegelikult nägi ta välja nagu Heatheri vanem versioon, vaid paar tolli pikem – umbes 160 cm. Regina kutsus mind sisse vestlema. Kuna mul polnud kuhugi mujale minna, võtsin ettepaneku vastu. Meil ​​oli paar minutit mõttetut juttu töökohtadest, Cindyst ja Derekist ja muust sellisest. Rääkisin talle oma tööst tehnilise kirjutajana ja ta ütles, et töötab ravimifirmas. Lisaks andis ta kahel õhtul nädalas naistele enesekaitsekursust.

Regina lobises lastest: "... ja Amanda on üsna tark ja ilus väike tüdruk. Ma näen, et ta tõesti armastab sind. On hea, et te nii lähedased olete."

„Aitäh!“ vastasin ma. „Ta on eriline väike tüdruk ja ma armastan teda tükk aega. Ja Heather on ka tõeliselt ilus tüdruk. Olen teda vaid paar korda kohanud, aga Amanda ütleb tema kohta ainult häid asju. Paari aasta pärast on ta poiste südametemurdja. Vean kihla, et teie ja teie abikaasa olete tema üle väga uhked.“

Regina meeldiv naeratus kadus. „Noh, ma olen tema üle uhke. Tema isa on hoopis teine ​​asi.“

„Oh, vabandust,“ vabandasin, „ma ei teadnudki, et selline probleem on.“

„Pole hullu. Tema isa on...“ Ta peatus hetkeks ja muutus siis ärritunuks. „Oh pagan, ta on täielik tõbras. Ta jättis meid maha, kui Heather oli nelja-aastane. Jooksis mingi lurjuse juurde, kellel oli piibel. Ta pettis mind, aga tal oli julgust öelda, et ma olen ebamoraalne! Lihtsalt sellepärast, et ma toetasin teismeliste revolutsiooni, kritiseeris ta MIND selle pärast. Igatahes, Heather vaevu mäletab teda ja mulle meeldibki nii.“ Nüüd, kui tema tiraadi oli läbi, rahunes Regina uuesti maha.

„Vau, mul on nii kahju seda kuulda,“ ütlesin ma, teadmata, kuidas seda kõike endasse võtta. „Jah, teismeliste revolutsioon oli väga... ee... vastuoluline. See ajas inimesi mõlemalt poolt tõeliselt endast välja.“

„Igatahes,“ jätkas Regina normaalsel hääletoonil, „nii kohutav kui ta ka oli, jättis ta Heatheri ilma isakujuta. Tal pole enam ühtegi meessoost eeskuju, kelle poole vaadata. Oh, tal läheb hästi, aga tüdruk vajab tõesti isakuju, kes teda juhendaks, eriti selles vanuses. Kahju, et tal pole kedagi sinu sarnast.“ Ta naeratas ja vaatas mulle otse silma. See hakkas minu jaoks veidi ebamugavaks muutuma, nii et ma vahetasin teemat – teise ebamugava teema juurde.

„No tänan komplimendi eest, aga ma ei usu, et ma selles eriti hea oleksin. Tegelikult seisan praegu silmitsi võimaliku dilemmaga, millega ma ei tea, kuidas toime tulla, ja mõtlen, kas peaksin teilt isiklikku nõu küsima,“ küsisin.

Ta vaatas mind murelikult, aga tundus siiski piisavalt avameelne. "Muidugi, võid minult kõike küsida."

"Olen kindel, et oleks parem, kui ma Cindy käest küsiksin, aga kuna nad on reisil, siis ma ei tunne end õigena neid selle pärast tülitama."

Regina oli nüüd tõsiselt mures: "Oo? Kas Amandaga on midagi viga?"

„No ei. Vähemalt mina nii ei arva. Lihtsalt eile oli nii... ja ma loodan, et sa hoiad selle endale. Ma ei tahaks Amandat piinlikku olukorda panna... Eile tegi ta end kogemata kaks korda märjaks.“

Regina näol oli nüüd mõistev ilme: „Aa, on see tõesti kõik? Noh, vahel juhtub tüdrukutega õnnetusi. See on lihtsalt osa tüdrukuks olemisest, aga kaks korda päevas on natuke liiast. Tegelikult ma pole kindel, kas Cindyst oleks sul selles küsimuses palju abi. Ma armastan seda naist väga, aga vahel arvan, et tema konservatiivsed vaated takistavad tal reaalsust nägemast. Ta ilmselt teeskleks, et midagi pole toimunud, või ütleks, et see oli mingi patu pärast.“

„Jah, sa tunned mu õde hästi,“ ütlesin nõusolevalt. „Aga ta on ju perekond ja ma ei teeks tema uskumustest kunagi numbrit, eriti kui asi puudutab Amandat. Mina olen ainult onu. Cindy on tema ema.“

„Noh, Cindy on õnnelik, et sul vend on.“ Ta ütles: „Aga tagasi Amanda juurde. Nagu ma ütlesin, see on tavalisem, kui sa arvad. Tegelikult mõtlen, kas ta võiks olla nagu Heather.“

Nüüd olin segaduses: "Olla nagu Heather? Ma ei saa aru."

Ta selgitas: „Oh, vabandust, te ilmselt ei tea. Mõni kuu tagasi hakkas ta voodit märjaks tegema. Temaga pole midagi valesti, lihtsalt mõned puberteedieas tüdrukud kaotavad öösel põie kontrolli. See on seotud hormonaalsete muutustega. Seega kannab ta nüüd voodis mähet. Umbes 5 või 6 aasta pärast lõpetab ta öise märjaks tegemise ja ta ei vaja enam mähkmeid. Tundub, et sama asi võib hakata juhtuma ka Amandaga.“ Olin just kuuldust šokis. Mitte ainult sellepärast, et Regina kinnitas seda, mida ma eile õhtul lugesin, vaid ka sellepärast, et ta oli selle suhtes nii avameelne.

„Seega on see tüdrukute puhul normaalne? Kogu see mähkmete kandmise osa?“ küsisin ma.

Regina jätkas oma selgitust: „Oh, enamik tüdrukuid ei vaja kunagi mähkmeid, aga paljud vajavad. Sa oleksid üllatunud, kui tavaline see on. Ma arvan, et umbes kolmandik neist vajab mähkmeid. See on lihtsalt meie, tüdrukute, elu paratamatu fakt.“ Kuulsin oma eilse fantaasia täitumist! Mu ilus väike õetütar võib tõesti mähkmeid VAJADA ja ma võin teda neid kandmas näha! Ma püüdsin oma elevust varjata ja lootsin, et ta seda ei märka.

Kuigi see mõte oli põnev, teadsin, et tema „pervertne onu“ (nagu Amanda mind eile õhtul kutsus) ei saa seda lihtsalt temaga üles tuua. „Noh, ma ei tea, kas Amanda sellest midagi teab, ja see pole kindlasti selline asi, millest ma temaga kunagi rääkinud olen. Mul poleks aimugi, kuidas seda isegi mainida.“

Regina, jumal õnnistagu teda, tuli mulle appi. „Oh, Mark, ära muretse. Ma lasen Heatheril Amandale rääkida. Nad on parimad sõbrad ja Heather on oma mähkmeid väga hästi omaks võtnud.“

Pidin istmest kinni hoidma, et rõõmust mitte hüpata. Ma ei tea, kuidas Regina mu elevust ei märganud. „Aitäh! See on nii kohutavalt raske. Sul pole aimugi, kui väga ma sinu abi hindan.“

„Oo, ma arvan, et ma TEAN.“ Ta naeratas ja pilgutas mulle silma. Kas ta teadis, et ma Amandast fantaseerisin? Kuidas ta sai teada?

"Tuled jälle?" küsisin üsna närviliselt.

Ta naeris kergelt: „Mark, on ilmselge, et sa oled sellest kõigest elevil.“ Läksin peedipunaseks. „Oh, ma ei hakka sind selle pärast maha tegema,“ rahustas ta. „Amanda on armas ja ilus tüdruk. Pole ime, et ta sind köidab.“ Ta kummardus minu poole ja rääkis vaiksemalt: „Vean kihla, et sina toetasid ka teismeliste revolutsiooni. Kas mul on õigus?“

Olin üllatunud, kui tähelepanelik Regina oli – või äkki olin mina ise nii läbipaistev? Igatahes tunnistasin osaliselt: „Nojah, olin küll. Mäletan, kui ma selles vanuses olin, milliseid tundeid ma tundsin ja kuidas meil ei lubatud sellega midagi ette võtta. Ma lihtsalt tahtsin, et tänapäeva lapsed saaksid oma armastust tõeliselt väljendada, nagu mina selles vanuses tahtsin.“

Regina muigas: „Ja ma vean kihla, et sa sured igatsusega mõne noore tüdruku aluspükstesse pugeda, jah?“ Jälle läksin peedipunaseks. „Oh, ära selle pärast muretse. Mulle meeldivad nad ka noorena; olen ise ka mõne noore poisiga koos olnud.“ Nüüd oli tema kord punastada.

See oli nagu Regina vaataks otse mu hinge. Teesklemine polnud enam võimalik, vähemalt mitte temaga koos olles. „Olgu, sa said aru. Jah, mulle meeldivad noored tüdrukud. Aga Amanda on mu õetütar, ta on perekond. JA ta on ikka veel alla 13-aastane. Ükskõik kui atraktiivseks ma teda ka ei peaks, meie vahel ei juhtu kunagi midagi.“ Ütlesin seda pigem endale lubadusena kui millegi muuna.

Ta nägi minu peale veidi pettunud välja: „Noh, see on muidugi sinu teha, aga vahel vajab noor tüdruk tõesti mehe lohutust, eriti kui ta tegeleb kõigi nende muutustega oma kehas. Ma tõesti soovin, et Heatheril oleks tänapäeval keegi selline.“

Me vestlesime veel paar minutit, siis ma lõpuks jätsin hüvasti ja läksin koju. Teel koju meenutasin oma vestlust Reginaga. Kas ta pakkus välja seda, mida ma arvan, et ta pakkus välja? Ja mitte ainult Amandale, vaid ka Heatherile? Ei, ta ei saanud seda nii mõelda. Ükski ema ei suruks oma väikest tütart aktiivselt peale, et ta seksiks vanema mehega. Sellegipoolest oli mõte nii Amandast kui ka Heatherist uskumatu fantaasia.

Kodus tagasi olles otsustasin jooksma minna, et proovida Regina öeldut mitte mõista. Pärast käisin duši all ja veetsin ülejäänud pärastlõuna oma meditatiivse hüpnoosi projekti kallal töötades. Ma õpin nii palju, kui neid tehnilisi töid kirjutan. Sellepärast ma armastan oma tööd. On hämmastav, kui palju hüpnotisöör suudab mõjutada patsienti, kes on valmis seda tegema. See ei ole nagu klassikaline hüpnoos, mida filmides nähakse. Inimesi ei saa sundida asju tegema vastu nende tahtmist. Aga patsientide jaoks, kes soovivad abi probleemide ületamiseks, on hüpnoosi jõud tohutu.

Ma ei saanud arugi, kui hilja oli, enne kui uksekella helisesin. Oli peaaegu õhtusöögiaeg ja Regina tõi Amanda koju. Läksin ukse juurde ja lasin nad sisse.

Amanda küsis kohe: "Onu Mark, kas ma võin nüüd basseini minna?"

Ma pilkasin ja protesteerisin: „Mida? Ei mingeid „Tere, onu Mark”, „Ma igatsesin sind, onu Mark”? Ei mingeid kallistusi onu Markile?“

Amanda muigas, kallistas mind kiiresti ja ütles sama kiiresti: "Tere, onu Mark, ma igatsesin sind, onu Mark, kas ma võin basseini minna, onu Mark?"

„Noh, mina igatsesin sind ka, nunnu. Ma mõtlesin, kuidas sa küll hakkama saad ilma terve päeva basseinis olemata,“ vastasin sarkastiliselt.

„Kas see tähendab, et ma võin basseini minna?“ küsis ta, peaaegu üles-alla hüpates.

„Muidugi. Pesin su eilsed ujumisriided puhtaks. Mine vaheta riided.“ Silitasin sõrmega ta juukseid, kui ta oma tuppa tormas.

Regina nägi mind seda tegemas. „Noh, vähemalt on talle kerge meele järele olla.“

„Jah, ta kasutab mind ainult basseini jaoks,“ naljatasin ma.

„Oh ei, see on enamat. Ma näen, et ta armastab sind ja et sina armastad teda. Ma lihtsalt soovin, et Heatheril oleks hea ja armastav onu, nagu Amandal sinuga on.“

Kordasin oma kutset tüdrukuid võõrustada: „Noh, kui soovite. Heather võib siin Amandaga kunagi päeva veeta. Olen kindel, et Amandale meeldiks, kui basseinis oleks keegi temavanune, kellega mängida.“

„Ma arvan, et see oleks mõlemale tore...“ Siis ta kummardus ette ja sosistas: „Ja ma olen kindel, et ka sulle.“ Ja ta naeratas ning pilgutas mulle uuesti silma.

Regina pani mind jälle punastama. „Regina, sa ju ometi ei väida, et ma oleksin su tütre vastu kunagi sobimatu...“

Ta pani sõrme mu huultele, et mind peatada. „Ma räägin tõsiselt, Mark. Heather vajab oma ellu tõesti meessoost eeskuju, isafiguuri, ja ma arvan, et sa oleksid selles suurepärane. Ma luban, et kõike, mida sa Amandaga teed, saad sa teha ka Heatheriga. Ja ma tõesti mõtlen KÕIKE.“ Ta kummardus ette, et mulle põsele musi anda. Just siis, kui Regina minekule pööras, jooksis Amanda läbi maja tagaukse juurde, juba oma puna-kollase ujumistrikooga riides. Regina üritas mööduva värvilise triibuga hüvasti jätta, aga oli juba liiga hilja.

Ma ei tea, mis Regina juures oli, aga mõlemal korral, kui ma teda täna nägin, tundsin ma sisemist kipitust. Oh, ta on kindlasti seksikas, aga see tunne polnud lihtsalt seksuaalne. See oli täiesti erinev kõigest, mida ma varem tundsin. Ta oli ühtaegu intrigeeriv, kutsuv ja hirmutav. Ma ei tea, miks, aga ma ei jõudnud ära oodata, millal teda jälle näen. Ma polnud kunagi varem armunud olnud. Iha küll, aga mitte armastust. Kas ma tundsin seda? Üks asi oli kindel, ta oli tähelepanuväärne naine.

Reaalsusesse tagasi tulles, oli juba hiline ja mul oli vaja õhtusöök teha. Köögis toimetades vaatasin tihti köögiaknast välja, et veenduda, kas Amandal läheb hästi. Kuna ta ei saanud täna palju basseinis käia, otsustasin õhtusöögi õue basseini viia.

Astusin basseini äärde ja küsisin: "Kuule, kullake, kuidas sa tahaksid siin õhtust süüa?"

„Jee! Piknik!“ hüüdis ta.

"Olgu, sel juhul vajan ma sind, et sa aitaksid mul kõik välja tuua."

Amanda hüppas basseinist välja. Koos tõime välja taldrikud, toidu ja joogid. Söömise ajal oli Amanda ebatavaliselt vaikne. Tavaliselt on ta lobiseja.

Ma olin mures: "Kallis, kas kõik on korras? Tavaliselt sa ajad nii hullu juttu."

„Jah, minuga on kõik korras.“ Ta oli eemalolev ja ilmselgelt mõtles millelegi. Mul oli kahtlus, aga ma tahtsin, et ta selle teema kõigepealt üles võtaks.

„Kas Heatheri juures oli kõik korras?“ uurisin ma.

Ta peatus hetkeks, mõtles ja küsis siis: „Onu Mark?“

"Jah, Kullake?"

„Luba, et sa kellelegi ei räägi, aga...“ Ta kummardus mulle lähemale, „Heather rääkis mulle, et ta kannab öösiti mähkmeid. Kas sa teadsid seda?“

Ah, nii et Heather RÄÄKIS Amandaga, nagu ta ema lubas. „Ma arvan, et kuulsin ta ema täna midagi sellest mainimas, kui me rääkisime, aga ma arvasin, et see pole minu asi.“ Tegelikkuses tõsi, aga ma pidin teadma, mida talle öeldi: „Aga kuidas on?“

„Ma ei tea. See lihtsalt pani mind mõtlema.“ Ta vaatas laua poole, minust eemale.

"Olgu, millele sa mõtlesid?"

"Noh, Heather ütleb, et ta märjab oma voodi ära ja seepärast peabki mähkmeid kandma."

Ma vastasin: "No ma arvan, et see on hea põhjus neid kanda."

Aga ta ütles ka, et..." Amanda hääl vaibus.

„Mida ta nii ütles?“ Nüüd olin ausalt uudishimulik.

„Ta ütles, et... Sa ei tohi seda kellelegi rääkida, ma lubasin seda saladuses hoida...“ Ta peatus uuesti, oodates minu vastust. Tundub, et parim viis midagi maailmale kuulutada on öelda noorele tüdrukule, et see on saladus.

„Olgu, ma luban, et ma ei räägi kellelegi.“ Mitte et ma kellelegi teismeealise tüdruku saladusest räägiksin. „Mida Heather ütles?“

Amanda vaatas ringi; võib-olla veendumaks, et kedagi läheduses pole. See polnud probleem, kuna mu tagaaed on üsna suur ja täielikult aiaga piiratud. Siis sosistas ta: "Ta ütles, et talle MEELDIB mähkmeid kanda. Ja neid märjaks teha! Kas see on hullumeelne või mis?"

Tuleb tunnistada, et ma oleksin seda kuuldes peaaegu toolilt kukkunud. „Noh, see on... erinev, aga erinevatele inimestele meeldivad erinevad asjad. Igatahes, miks sa mulle seda räägid? See pole tegelikult minu asi, mis Heatherile meeldib.“

„Noh...“ ta hääl vaibus uuesti ja ta vaatas oma taldrikule. „Ma mõtlesin just... Luba, et sa mu üle ei naera.“

"Ma luban, et ma ei naera su üle."

„Noh, ma mõtlesin... noh... mis see on...“ Ta ei suutnud oma lauset lõpetada, aga mul oli hea oletus.

Võtsin õrnalt ta näo ja panin ta endale otsa vaatama. „Sa mõtlesid, mis tunne oleks mähkmeid kanda, eks?“ küsisin.

Tal oli selgelt piinlik. Ta ei suutnud ikka veel mulle silma vaadata. „Jah,“ sosistas ta.

"Kallis, uudishimu on täiesti okei. Selles pole midagi halba. Kas see on tõesti midagi, mida sa tahaksid proovida?"

„Noh... jah, enam-vähem.“ Esimest korda vaatas ta mulle silma, oodates ehk mingit naeruvääristamist või hukkamõistu. Aga ma toetasin teda täielikult. Muidugi, see oli minu jaoks uskumatu fantaasia täitumine, aga oluline oli julgustada Amandat uusi asju proovima. Vähemalt nii ma endale peas ütlesin.

Olin valmis teda aitama, aga ei teadnud, kuidas. "Olgu, me saame seda teha. Aga ma ei tea mähkmetest eriti midagi. Mul pole kunagi lapsi olnud. Mul pole aimugi, mida osta."

"Heatheri ema näitas mulle internetis artiklit, mis sellest rääkis. Ta oli väga tore ja aitas mulle Heatheri mähkmete kohta selgitusi anda."

Olgu, mis oleks, kui vaataksime siis seda artiklit? Aga kõigepealt pead sa mind aitama õhtusöögist koristada.

Tõime kõik õhtusöögitarbed tuppa tagasi ja koristasime köögi. Siis leidis Amanda oma telefonist artikli. Istusime diivanil ja lugesime seda. Osa sellest pärines lasteartiklist, mida ma eile õhtul internetist lugesin, aga selles oli rohkem. Seal mainiti erinevaid mähkmeid ja mitmeid hügieenitooteid. See kõik ajas mind väga elevile, aga ma suutsin kuidagi oma erektsiooni varjata. Paistis, et parimad tooted olid posti teel tellitavad, aga mõningaid alternatiive sai osta ka kohalikest poodidest. Pakkusin välja, et läheme kohe välja ja ostame need asjad, aga ta ei tahtnud, et teda avalikus kohas mähkmeid ostmas nähtaks. Pole tähtis, et loetud teksti järgi kandis peaaegu kolmandik tema sõpradest neid niikuinii. Nii et ma andsin järele ja nõustusin üksi minema. Pood oli vaid 15 minuti kaugusel, nii et ma ei läheks kauaks. Ütlesin Amandale, et ta ajaks mind ära magama.

45 minutit hiljem tulin tagasi kahe pakiga mähkmeid, kreemi, salvrätte ja beebipuudrit. Amandal oli seljas öösärk, nagu ta lubas, magamaminekuks valmis.

"Olgu, nunnu, poe proua ütles, et see aitab sul käima saada. Ta ütles, et peaksid neid kõigepealt proovima. Need on pull-up mähkmed. Sa paned need jalga nagu aluspüksid. Teised on suuremad mähkmed. Need on ainult siis, kui need pull-up mähkmed ei tööta."

Amanda vaatas kõike uudishimulikult ja haaras siis sõnagi lausumata susside ja beebipuudri paki ning jooksis oma tuppa.

„Pole tänu väärt!“ hüüdsin ma, aga ma ei teinud sellest numbrit. Ta oli ilmselt praegu stressis. Minuti pärast tuli ta oma toast välja. „Onu Mark, ma ei usu, et need korralikult töötavad.“

"No las ma vaatan."

„Sa tahad ainult mu aluspükse näha! Ma mõtlen mähkmeid!“ kurtis ta.

Noh, ma ei saanud küll öelda, et see poleks tõsi, aga ma pidin ka veaotsingut tegema. Ma mõtlen, kui raske saab olla üles tõmmatud mähe? "Kallis, sa ütlesid, et see pole õige. Ma pean su mähet nägema, et aru saada, mis viga on."

„Aa jaa. Olgu.“ Amanda tõstis öösärgi üles. Midagi ei paistnud õige olevat. Vaatasin pilti. Pöörasin ta ringi.

"Aa, ma näen probleemi. Liblikas peaks olema ees. Sul on see tagurpidi peal."

Seejärel tabas teda tüüpiline blondiinide hetk: "Ooooo, kas see on viga?" Seejärel tormas ta tagasi oma tuppa. Hetk hiljem tuli ta uuesti välja, naeratades.

„Noh? Kuidas see sobib?“ küsisin ma.

"See sobib hästi. Tahad näha?" Ta tundus flirtivat.

"Hetk tagasi sa ei tahtnud, et ma seda üldse näeksin, nüüd pakud sa endale uhkustamist?"

„Noh, ainult seekord. Sa aitasid mul seda parandada, nii et jah.“ Ta tõstis öösärgi üles ja keerutas end ringi.

Pean tunnistama, et see mähe oli tema seljas imeilus. "No minu arvates näeb see sinu seljas väga ilus välja."

"See ei pane mind ju beebi moodi välja nägema, eks?"

"Oh ei, sa näed välja nagu armas 10-aastane tüdruk."

„Ma olen kümme ja pool!“ tuletas ta mulle meelde – jälle. Ma arvan, et selles vanuses on pool aastat oluline.

„Muidugi. Sa näed välja nagu armas kümne ja poole aastane tüdruk.“ Parandasin end.

Amanda naeratas: "Olgu, ma jätan selle täna õhtul alles."

„Olgu siis. Kuidas oleks, kui me enne magamaminekut kaisutaksime ja natuke telekat vaataksime?“ pakkusin välja.

Amanda võttis endale joogi ja me vaatasime lastekanalit kuni tema magamaminekuajani, seejärel läksime tema tuppa teda mähkima. Ta oli juba voodis, kui ma taipasin, et ta ühe sammu vahele jättis. "Kallis, kas sa ei peaks enne magamaminekut tualetti minema?"

Ta nägi närviline välja. "Ei, tegelikult mitte."

Ma tuletasin talle meelde: "Sa tead ju, et pead keset ööd üles tõusma."

„Pole hullu. Minuga saab kõik korda.“ Ta püüdis ilmselgelt teemat vältida.

"Kallis, kas sa plaanid täna õhtul... ee, oma mähkmeid kasutada?"

„Noh... vist küll. Olen veidi uudishimulik. Kas see on okei?“ Mingil põhjusel ajas mõte tema mähkme märjaks tegemisest mind väga elevile. Pidin end liigutama, et oma erektsiooni varjata. Aga see pidi puudutama tema, mitte mind.

„Jah, kõik on korras. Ma tean, et sa oled uudishimulik. Ma arvan, et mulle lihtsalt ei tulnud pähe, et sa seda tegelikult kasutaksid. Nüüd, mähe või mitte, pead sa ikkagi magama. Magad on ilusad, kullake.“ Ma suudlesin ta otsaesist.

„Olgu.“ Ta peatus uuesti. „Onu Mark?“ Oleksin pidanud enne magamaminekut ootama 20 küsimust.

"Jah, Kullake?"

"Mis siis, kui mulle see ei meeldi?"

„Mis siis, kui sulle mis ei meeldi?“ Ma teadsin, mis, aga mingil põhjusel tahtsin, et ta seda ütleks.

"Mis siis, kui mulle ei meeldi... ee... mähkme märjaks tegemine?"

"Siis ei pea sa neid kandma."

"Aga Heatheri ema ütles, et mõned tüdrukud peavad mähkmeid kandma."

Ma kinnitasin talle: "Me lihtsalt ootame ja vaatame, mis juhtub, KUI see juhtub. Aga praegu, kui sa ei taha neid kanda, siis ma ei sunni sind."

„Olgu, aitäh...“ järjekordne paus, ootasin järgmist küsimust, „Onu Mark?“ Jep, täpselt järjekorras.

"Jah, Kullake?"

„Mis siis, kui see mulle TÄIESTI meeldib?” küsis ta.

„Noh, see on lihtne. Võid mähkmeid kanda millal iganes soovid.“ Arvasin, et saan sellest küsimuste-vastuste asjast aru.

"Igal ajal?"

„Noh, alati, kui sa minuga oled, siis jah. Muudel kordadel lasen su vanematel otsustada.“ Arvasin, et see on õige vastus.

Amanda nägu muutus järsku väga hirmunuks. „Sa ei räägi ju emale ja isale?“ Olgu, mul pole kõiki õigeid vastuseid.

„Oh, nunnu, ma ei tahtnud sind hirmutada. Ei, me ei pea su vanematele rääkima, et sa mähkmeid proovisid, kui sa ei taha.“ Kummardusin ettepoole ja kallistasin teda. „See jääb meie väikeseks saladuseks.“

Suudlesin teda head ööd soovides ja jätsin ta magama. Siis läksin vannituppa ja mõtlesin Amandale, kes mähkmeid märjaks tegi, samal ajal kui mina end ära võtsin. Ma pidin orgasmini jõudma vähem kui 60 sekundiga.

3. päev - esmaspäev

Järgmisel hommikul äratas mind 10-aastane öösärgis ja mähkmes tüdruk, kes üritas mind üles raputada. "Onu Mark, onu Mark, ärka üles!"

Vaatamata meeldivale vaatepildile, mis mul avanes ja kus ta mähe ta kortsus öösärgi alt välja piilus, sundis tema tungiv hüüd mind välja selgitama, MIKS ta mind äratas. "(haigutus) Mis viga on, kullake? Kas sinuga on kõik korras?"

"Onu Mark, ma vajan sind, et sa mind kõditaksid!"

Olin ikka veel uimane ja täiesti saamatu. "Mida? Mh?"

„Mul on vaja, et sa mind kõditaksid!“ kordas ta.

Hakkasin ärkama, aga Amanda ei suutnud ikka veel aru saada: "Kas sa ütlesid, et tahad, et ma sind kõditaksin? Miks?"

„Sest ma pean pissile minema ja ma ei saa!“ Tal polnud ikka veel mingit mõtet, vähemalt mitte minu vaevu ärkvel oleva aju jaoks.

Mul oli vaja konteksti, et aru saada, mis toimub. "Oota hetk. Võta end kokku ja alusta otsast peale."

Amanda läks kiirelt lobisema: „Eile õhtul ütlesin sulle, et tahan oma mähkmeid proovida ja sa ütlesid, et see on okei, aga täna hommikul pidin ma kohutavalt pissima, aga ma ei suutnud end mähkmesse sundida, ükskõik kui palju ma ka proovisin, nii et ma meenusin, et ma pissisin, kui sa mind eelmisel õhtul kõditasid, ja ma mõtlesin, et kui sa mind praegu kõditad, siis ma pissin oma mähkmesse!“ Kuidas tal õnnestus see kõik ühe hingetõmbega öelda, ei saa ma kunagi teada.

Tõusin voodil istukile, hoolitsedes selle eest, et oleksin vööst allapoole kaetud. Lõpuks hakkasin aru saama: "Olgu, lase mul asjad selgeks teha. Sa tahad mähkmesse pissida, aga sa ei suuda ennast sundida, eks?"

„Jah, täpselt nii. Ja ma pean tõesti hulluks minema, aga ma lihtsalt ei saa! Palun kõditage mind, et ma saaksin pissida. Onu Mark!“ anus ta.

„Noh, mulle tõesti meeldib sind kõditada,“ kõditasin teda kergelt külje pealt ja ta võpatas, „aga ma ei usu, et see su probleemi lahendab. Sa pead lihtsalt pissimisega seotud vaimsest blokist üle saama,“ selgitasin.

„Aga ma proovisin kõike. Ma lihtsalt ei suuda seda teha!“ Ta peaaegu nuttis.

Mul tekkis idee, see meditatiivne hüpnoos, millest ma kirjutasin. „Ära muretse, kullake, kõik saab korda,“ rahustasin teda. „Kõditamine pole lahendus, aga mul on teine ​​lahendus, mis minu arvates toimib. Aga sa pead kõigepealt maha rahunema.“ Ta rahunes mõnevõrra maha, aga lõhkev põis sundis teda ikka veel oma väikest pissutantsu tegema. Jumal, see oli ilus. „Mine nüüd oma magamistuppa ja ma olen kohe seal.“

Amanda lahkus, nii et sain voodist välja tulla ja dressipüksid ja T-särgi selga panna. Haarasin tema magamistuppa minnes linakapist rätiku. Ma ei teadnud, kui palju mähe mahutab, seega oleks ettevaatusabinõuks rätik hea turvameede. Kohale jõudes panin rätiku voodile ja käskisin Amandal sellele istuda. Istusin tema kõrvale voodile.

Ma hakkasin alustama: "Olgu, Amanda, ma tahan, et sa teeksid kõike, mida ma ütlen, isegi kui see tundub rumal, eks?"

Ta nägi närviline välja, aga ütles: "Olgu."

Jätkasin vaikse ja kindla häälega: „Nüüd püüa lihtsalt lõõgastuda. Ma aitan sind. Kuula lihtsalt mu häält. Vaata otse mulle silma. Siin pole midagi peale sinu ja minu...“ Jätkasin temaga rääkimist. Nägin, et ta lõõgastus. Umbes minuti pärast tundsin, et ta on valmis. „Olgu, Amanda, nüüd sulge silmad ja kujuta ette, et oled minu basseinis. Vesi on mõnusalt soe. Tegelikult on see nii soe, nagu käiksid vannis. Temperatuur on täpselt õige. Kedagi pole läheduses, ainult sina üksi väga soojas basseinis.“ Ta naeratas selle peale. „Nüüd tunned, et pead pissima, aga ainult natuke. Kas poleks tore, kui sa natuke lahti lased? Oh, see oleks soojas vees nii mõnus.“ Nägin, kuidas ta sisse hingas ja hetkeks hinge kinni hoidis, seejärel ta välja hingas ja naeratas. „Olgu, see on hea. Aga mis oleks, kui sa nüüd natuke rohkem lahti lased?“ Jällegi peatus ta, hingas välja ja naeratas. See läks suurepäraselt, aga ma ei näinud tema armsat väikest mähkmeid (olgu, võib-olla olen ma tõesti pervert). „See on imeline. Nüüd heida selili ja hulbi mõnusas soojas vees.“ Ta heitis selili voodile, paljastades oma nüüdseks osaliselt märja mähkme. „Kas poleks imeline lihtsalt täielikult lahti lasta? Lase sel kõigel lihtsalt mõnusasse sooja basseini voolata.“ Jällegi peatus tema hingamine, siis ta välja hingas. Ma nägin, kuidas väikesed liblikalaigud tema mähkmel kadusid ja mähe paisus, et kogu tema uriin mahutada. „See on kõik, lihtsalt lase lahti. Lase see kõik välja. Nii mõnus on see kõik välja lasta.“ Ta pidi vist palju pingutama, sest tema mähe ajas üle ääre ja lekkis päris palju. Hea, et mul see rätik oli. Lõpuks oli Amanda põis tühi ja mähe lekkimise lõpetas, aga ta oli ikka veel transis. "Olgu, kullake, see oli suurepärane. Nüüd oled sa jälle oma magamistoas tagasi. Ma tahan, et sa aeglaselt silmad avaksid ja ringi vaataksid. Sa oled jälle ärkvel."

Amanda avas silmad, vaatas mind ja irvitas kõrvuni. „Ma tegin selle ära! Ma tegin selle ära!“ Ta tõusis istukile ja tema üleliigne mähe lekkis veel natuke. Ta vaatas alla oma mähkmele ja märjale rätikule. „Vist ma tegin seda üle!“ Ta itsitas.

Kuigi see oli ilmselge, küsisin ikkagi: "Noh, kuidas see tundub? Kas sulle meeldis?"

„See tundub soe ja pehme.“ Ta katsus oma mähkme esikülge. „See on kuidagi mõnus ja soe.“ Ta pigistas jalad kokku ja ahhetas vaikselt. „Oo, see... see on tõesti hea tunne!“ Ta sirutas käe sügavamale jalgade vahele. Ta surus mähkme jalgevahele, ahmis uuesti õhku ja sulges silmad. Ta muutus erutatuks. Kui ta silmad avas, taipas ta, et ma istun otse tema kõrval. Ta tundis piinlikkust ja pööras minust eemale. Oli uskumatult põnev näha, kuidas ta erutust sai. Pidin endale mõttes näkku lööma. Mõtlesin endamisi: „See on mu õetütar! Ja ta on alles 101.“

Reaalsusesse tagasi tulles kuulutasin: „Mina ütleksin, et see oli edu, eks?“ Amanda lihtsalt noogutas ja naeratas, kuid pööras pilgu minult ära. Ta püüdis oma seksuaalse erutuse tunnetega toime tulla. Ma pidin minema pääsema, enne kui teen midagi, mida kahetsen. „Noh, ma lähen ja lasen sul end puhtaks pesta.“

Sa peaksid vist uuesti duši alla minema, sest sa lekkisid nii palju. Kui oled lõpetanud, võtan ma rätiku ja öösärgi ning pesen need ära.

„Olgu – ee. Minuti pärast,“ vastas ta mõtlematult.

"Pole hullu, nunnu, võta rahulikult. See on sulle kõik uus."

Lahkusin tema toast ja läksin oma magamistuppa, et oma tundeid lahendada. Aitasin just oma 10-aastasel õetütrel mähkme märjaks teha ja see kõik erutas mind uskumatult! Mis veidrik ma küll olen? Siis meenus mulle, mida Regina eile ütles, et noored tüdrukud vajavad isakuju, kes neid juhiks. Kindlasti ei mõelnud ta seda nii? Ometi tuli Amanda minu juurde abi paluma; ma ei sundinud teda midagi tegema. Kogu selle aja olin ma ametis enda silitamisega. Pilt tema mähkme täitmisest, kui ta end märjaks tegi, pani mind salvrätikusse orgasmini jõudma. Hetk hiljem kuulsin väikest Amandat läbi seinte karjumas. Alguses kartsin, et ta sai haiget, aga sain kiiresti aru, et see peab olema orgasmilise õndsuse nutt. Ta masturbeeris ka! Kui mehel oleks füüsiliselt võimalik kaks korda minutis tulla, oleksin ma seda teinud.

Pesin end puhtaks ja siis panin riidesse. Oli hommikusöögi aeg, seega suundusin kööki. Kohtusin Amandaga koridoris.

Küsisin süütult: "Kuidas sa ennast tunned? Kas kõik on korras?"

"Mhm, minuga on kõik korras." Ta ei vaadanud mulle otsa.

Ma ei tahtnud talle survet avaldada, aga ma pidin veenduma, et ta teab, et me saame rääkida. "Ma tean, et see oli sinu jaoks suur asi ja see on okei. Sa ju tead, et võid minuga sellest rääkida, kui tahad, eks?"

„Mhmh, aitäh.“ Ta ei vaadanud ikka veel mulle otsa. Ta kõndis minust mööda vannituppa, oma üleliigsed riided käes, ja sulges ukse. Oli näha, et ta ikka veel oma tundeid lahatas.

Hüüdsin vannitoa ukse tagant: "Kui sa riidesse paned, on mul sulle oma kuulsad omatehtud vahvlid valmis!"

Veidi aja pärast tuli Amanda kööki teksapükstes ja armsas sädelevas T-särgis. Ta nägi nii armas välja.

„Noh, mul on hea meel, et sa lõpuks said minuga hommikusöögile tulla.“ Ütlesin rõõmsalt: „Kuidas oleks onu Marki kuulsate omatehtud vahvlitega!“ Lõpuks ta naeratas kergelt. „Ah, see on minu ilusa tüdruku naeratus!“

„Onu Mark, ma tean, et need on lihtsalt külmutatud vahvlid.“ Ta vaidles vastu, aga võttis neid kolm ja suure klaasi mahla.

„Noh, kõik oleneb sellest, kuidas sa rösteri seadistad. Mul kulus aastaid harjutamist, et tehnikat täiustada,“ naljatasin. Sõime ajal küsisin temalt: „Mida sa siis sel ilusal mälestuspäeval teha tahaksid?“ Taustal mängis televiisor ja sel hetkel näitas see reklaami mälestuspäeva müügist Twin Pines Mallis.

Amanda silmad läksid kergelt särama. „Onu Mark, kas me võime kaubanduskeskusesse minna?“ küsis ta lootusrikkalt.

Ah, kaubanduskeskus. Enamik mehi eelistaks pigem hambajuureravi kui kaubanduskeskusesse minekut, eriti pühade ajal. Kuid kaubanduskeskus on koht, kuhu kõik teismelised ja eelpuberteedilised tüdrukud lähevad suhtlema. Minu jaoks oli see paradiis vaadata kõiki neid armsaid väikeseid toredat tüdrukuid ringi paraadimas. "Tead, see kõlab hea ideena!"

Ta hüppas peaaegu rõõmust. „Olgu, suurepärane! Ma lähen vahetan riided!“ ja hakkas laua tagant lahkuma.

„Oota nüüd, pisike!“ peatasin ta. „Esiteks, sa pole oma hommikusööki veel lõpetanud. Teiseks, kaubanduskeskus avatakse alles kell 11. Ja viimaseks, sa just panid riidesse ja kavatsed juba riideid vahetada?“

„Ma ei saa sellises riietuses kaubanduskeskusesse minna! See on täiesti vale riietus!“ selgitas ta, nagu oleks see kõigile ilmselge.

„Oh, kui see on täiesti vale riietus, siis ma muidugi saan aru,“ vastasin sarkastiliselt. Ma ei teesklegi, et tean, mis on moes. „Siiski on veel liiga vara ja sa pead oma hommikusöögi lõpetama. PÄRAST hommikusööki võid sa riideid sada korda vahetada, kui tahad.“

Sõime Amandaga hommikusöögi ära ja koristasime end, seejärel läks ta oma tuppa riideid vahetama. Andsin talle teada, et mul on täna hommikul tööd teha ja ta võib telekat vaadata, kuni on aeg minna. Arvuti taga meenus mulle, et olin tema telefoniga ühenduse loonud. Otsustasin vaadata, kas peegelrakendus ikka töötab. Ja tõepoolest töötas. Siis tekkis mul uudishimu, milliseid salajasi asju eelteismeline tüdruk omada võiks. Hakkasin ringi nuhkima, aga siis märkasin, et ta saadab kellelegi sõnumeid.

AS: Lähen täna UM-iga Twin Pinesi kaubanduskeskusesse ja mul pole midagi selga panna! Appi!

HC: (Heather Clark, ma eeldasin) Näita mulle, mis sul on

AS: (klõps) (Amanda tegi peegelselfi)

HC: Liiga lihtne

AS: Kuidas oleks sellega? (kliki) (veel üks selfie)

HC: Nunnale sobib

AS: Olgu, see? (klõps)

HC: Pöörake ümber

AS: Tagakülg (klõps)

HC: Ei, selg on kohutav!

AS: Aga kuidas on lood sellega? (klõps)

HC: Pole paha, kuni ülemise nupuni AS: Meeldib? (Klõpsa)

HC: Parem, järgmine nupp ka AS: Mu rinnad hakkavad peaaegu paistma! (klõps)

HC: Suurepärane! Pööra ümber AS: tagant (klõps)

HC: tõmba seelik taha üles AS: Mu aluspüksid paistavad välja!

HC: See ongi mõte!

AS: UM ei lase mul kunagi sellisena välja minna! (kliki)

HC: Aga ta näeb sind sellisena enne, kui ta sind muutma paneb © AM: LOLurbad!

HC: Anna teada, mis juhtub!

AM: K armastan sind

Viimasel pildil oli ta küll ülihästi riides – see roosa nööpidega pluus – millel oli neljast nööbist kaks lahti – ja lühike lilleline seelik, mida ta tagant veelgi ülespoole keeras. Tema aluspüksid tulid iga sammuga nähtavale. Isegi perversse inimesena ei laseks ma tal mingil juhul avalikkuse ette minna, aga kurat, ta oli seksikas!

Pärast tema vestluse jälgimist veetsin natuke aega ta telefoni vaadates. Ma arvan, et ta oli tüüpiline tüdruk, talle meeldis sõpradega selfisid teha. Mõned ta tüdruksõbrad olid väga nunnud ja seal oli ka pilte mõne poisiga. Siis leidsin eraldi piltide sektsiooni. Need olid teistsugused. Need olid peegelpildid temast öösärgis, topis ja aluspükstes ning isegi mõned palja ülakehaga, ainult aluspükstega! Ma sain aru, et ta oli need pildid teinud oma magamistoas kodus. Ma ei tea, mis mind selleks pani, aga ma kopeerisin need oma arvutisse. Muidugi haarasin ka tema viimased pildid, mis ta Heatheriga sõnumeid vesteldes tegi.

Oli veel vara, seega sain natuke tööd tehtud. Sain meditatiivse hüpnoosi projektist järjekordse peatüki valmis kirjutatud. See peatükk käsitles kiiret hüpnoosi ehk šokihüpnoosi. Minu materjali kohaselt on võimalik kellelegi kiiresti hüpnootiline sugestioon implanteerida. Tehnika hõlmab mingisuguse vaimse šoki tekitamist, mis viib patsiendi koheselt transsi. See kõlas natuke äärmuslikult, aga oleks väga lahe, kui see toimiks. Lõpuks oli peaaegu aeg minna, nii et lõpetasin ja sättisin end Amandaga kaubanduskeskusesse minema.

Elutuppa astus Amanda telekat vaatama. Mind nähes hüppas ta püsti ja küsis: „Onu Mark, kas me võime nüüd minna?“ Nägin teda selles riietuses – paraku kõik nööbid kinni nööbitud ja seelik esinduslikuks lõigatud. Üks osa minust oli uhke, et ta ei andnud järele eakaaslaste survele riietuda nagu lits, aga teine ​​osa minust tahtis teda teistmoodi näha.

„Muidugi, nunnu! Lähme. Muide, sa näed kena välja.“ Ta naeratas, kui ma seda ütlesin. „Sul on õigus, see on kenam riietus kui see, mis sul enne seljas oli.“

Oli üsna vara, seega kui me kohale jõudsime, polnud kaubanduskeskuses veel rahvast. Peatusime, võtsime paar suurt karastusjooki ja hakkasime siis ringi jalutama.

Me kõndisime mööda Foreverl2-st, populaarsest eelkooliealiste tüdrukute rõivapoest. „Onu Mark, see on mu lemmikpood! Lähme sisse!“ ja ta tõmbas mind käest kinni. Amanda jooksis riidepuult riiulile. „Oh, mul on ühte sellist vaja! Ja neid, mul on seda ka vaja! Ja neid ujumisriideid! Oh, onu Mark, kas ma saaksin ühe? Palun?“

Noor müügidaam nägi meid ja ennustas meile suurt allahindlust. Tal oli õigus. „Tere tulemast Forever 12-sse! Minu nimi on Jennifer. Kas ma saan teid aidata midagi leida?“ küsis ta.

„Jah, tundub, et meil on mu õetütrele paar asja vaja,“ vastasin. Olin siin täiesti võõras olukorras, seega hindasin abi, isegi kui see oleks kallis abi.

„Mida me siis täna otsime?“ küsis müüjanna.

Mul polnud aimugi, aga Amanda segas vahele: "Mul on vaja suveks hunnikut uusi riideid, ujumistrikoo, uusi kingi, käekotti ja..."

„Oota, pisike! Ma pole siin rahast tehtud!“ Pidin teda peatama, muidu ostab ta mu majast ja kodust välja. „Kallis, ma ostan sulle hea meelega paar asja, aga mitte tervet uut garderoobi.“

Amanda mossitas hetkeks, aga Jennifer aitas mind välja: „Ära muretse, kallis; ma saan aidata sul leida ilusaid asju ja ikka onu eelarve piires püsida.“ See tõi Amandale uuesti naeratuse näole.

Tänasin teda: „Aitäh, proua. Kuni 200 dollarini sobib kõik.“ Siis nägin ujumistrikoosid – bikiiniujumistrikoosid. Ütlesin müüjannale vaikselt: „300 dollarit ja osta talle bikiinid.“ Amanda kuulis seda ja naeratas laialt. „Jätan teid kahekesi ostlema. Kullake, saada mulle sõnum, kui oled valmis, eks?“

Müügiesindaja kinnitas mulle: "Kõik saab korda. Su õetütar on heades kätes. Näeme varsti."

Läksin kohviku lähedal asuvasse toidukohta, kus vaatasin, kuidas noored teismelised tüdrukud teesklesid täiskasvanuid ja tellisid hääldamatuid kohvijooke. Umbes 20 minuti pärast sain Amandalt sõnumi: "Kus sa oled?" Niisiis, ma läksin tagasi. Kohale jõudes oli kõik pakitud ja ma maksin müüjale. Nagu ta lubas, jäi ta eelarvest alla - 1,32 dollari võrra. Tänasin teda ja me läksime Amandaga oma teed.

Ma pidin küsima: "Mida sa siis ostsid?"

Ta naeratas ja ütles: "Näed, kui koju jõuame."

„Kas ma siis saan moeetenduse?“ ütlesin lootusrikkalt.

„Võib-olla,“ ütles ta häbelikult. „Onu Mark, mul on kõht tühi. Kas me saaksime lõunat süüa?“

„Sa oled alati näljane!“ vastasin ma. Ausalt öeldes, nii väike kui ta on, ma ei tea, kuhu ta kõik selle paneb. „Noh, nüüd on ju lõunaaeg, nii et muidugi.“ Me võtsime toidukohast lõuna ja veel ühe suure karastusjoogi igaühele.

Lõuna ajal hakkas Amanda nihelema. „Kas kõik on korras, nunnu?“ küsisin.

"Mhmh," vastas ta, "ma pean lihtsalt tualetti minema."

„Noh, daami tuba on sealsamas,“ osutasin ma.

Ta vaatas sinnapoole: "Jah, noh, ma ei pea nii hullusti minema. Kõik saab korda."

„Kallis, sa peaksid minema. Sa ei taha, et laupäevane sündmus korduks,“ tuletasin talle meelde.

„Jah, aga... ma lihtsalt ei pea minema.“ Ta valetas selgelt.

„Amanda Summers!“ ütlesin kindlalt. „Kas ma pean sind tualetti käskima?“

Ta vaatas vannitoa poole. „Lihtsalt... ma ei saa sinna minna. Jason on seal ja ta tülitab mind pidevalt. Ta puudutab mind ja üritab mind pidevalt suudlema panna,“ tunnistas ta.

Nüüd sain aru. "Aa, nii et ta on mingi idioot, kes sind häirib?"

„Jah. Ta arvab, et on nii lahe, aga on lihtsalt jobu. Ja ta lõhnab imelikult,“ ütles naine.

Arvasin, et see on lihtne lahendus. „Oh, nunnu, ma saan sind aidata, lihtne. Ma lihtsalt saadan su vannitoa ukseni.“

„EI! Sa ei saa seda teha! Ma ei saa enam kunagi koolis oma nägu näidata!“ ahmis ta õhku.

„Aga miks?“ küsisin ma ja teadsin siis, et parem on küsida, kui ma seda ei tee. „Pole tähtis, miks. Olgu, mine sina minust ees – nii et sa ei ole minuga. Kui see Jason sind rünnama hakkab, siis ma lihtsalt olen seal, et sind päästa. Kas see toimib?“

„Olgu, aga sa pole ju minuga, eks?” küsis ta.

Ma kinnitasin talle: "Õige, ma ei ole sinuga. Ma olen lihtsalt võõras, kes juhtus seal olema."

Amanda nõustus lõpuks selle plaaniga. Lasin tal umbes 6 meetrit minu ees kõndida. Nagu arvata võis, peatas see pisut ülekaalukas poiss Amanda ja surus ta nurka. Ta oli selgelt hirmul. Ta taganes seina äärde ja mees pani käed ta kätele, surudes need kinni. Vahetult enne, kui ta lähenes ja üritas teda suudelda, seisin selle noore tohmanina selja taga ja koputasin talle õlale. Ta oli Amandast palju suurem, aga mina olin temast palju suurem.

Ta oli üllatunud, aga siiski veidi ülbe: "Jah, mida SINA tahad?"

Ta mängis karmi meest, mis oli meie vanuse ja suuruse erinevust arvestades pisut haletsusväärne. "Poiss, selline käitumine pole sellises peresõbralikus kaubanduskeskuses kohane."

"Jah, mida sa siis sellega peale hakkad? Lööd mind? See on lapse väärkohtlemine, härra. Sa ei tohi mind puutuda!"

Kuigi see oli ahvatlev mõte, teadsin, et sellest pole mingit kasu. Igatahes hiilis Amanda minema, kui laps ümber pööras, seega oli peamine eesmärk saavutatud. Tahtsin siiski proovida probleemi püsivamalt lahendada. „Nii et sa pead end naistemeheks, jah?“

„Jah, tüdrukutele meeldib see.“ Ta liigutas käsi ümber keha. Ausalt öeldes oli ta korraliku kehaehitusega. Kui mulle poisid meeldiksid, arvaksin, et tal on potentsiaali. Siiski oli ta riides nagu lohakas ja lõhnas nii, nagu poleks ta kunagi dušist kuulnud.

Mõtlesin, kas mu äsja omandatud šokihüpnoos võiks tema peal toimida. Otsustasin proovida: „Jah, ma soovin, et mul oleks noorena sinu välimus olnud.“ Teen talle komplimente. „Vean kihla, et sa saad kõik tüdrukud.“

„Mina saan oma osa,“ ütles ta kerge uhkusega.

„Aga kas sa tead seda saladust, kuidas neile pükstesse pääseda? Mitte ainult tüdrukutele, vaid ka naistele?“ Juhtisin ta teele. Jason Barbar raputas pead, nii et teadsin, et ta on minu käes. Märkasin ust teeninduskoridori – see oleks ideaalne. „Tule siia, me ei taha, et suvaline seda kuuleks.“ Ta järgnes mulle nagu kutsikas. Umbes kaks minutit hiljem tulime mõlemad välja tagasi. Jason oli nüüdseks muutunud poiss.

„Hei, tänan vihje eest. Jätan selle meelde.“ Umbes samal ajal tuli Amanda vannitoast välja ja üritas meist mööda kõndida. Jason hüüdis teda. See oli esimene katse, et näha, kas see tõesti toimib.

"Hei Amanda, kas ma saaksin sinuga korraks rääkida?" ütles ta palju kenamalt kui enne.

Amanda kartis. Ta vaatas teda ja siis mind pilguga, mis mõtles: „Mida sa oled teinud?“ „Mida sa tahad, Jason?“

„Ma tahtsin lihtsalt öelda, et vabandan selle pärast, mida ma varem tegin. Ma ei tee sulle seda enam, luban,“ ütles ta viisakalt.

Amanda oli nüüd hirmunud JA segaduses. Ta vaatas mind ja Jasonit, nagu oleksime mõlemad teiselt planeedilt. Ta ei suutnud muud öelda kui "OK" ja kõndis kiiresti minema. Noh, vähemalt oli ta sellest idioodist eemal.

Lõpetasin oma aja Jasoniga öeldes: „Noh, poiss, see oli muljetavaldav. Ma arvan, et sul on hea algus tehtud.“ Ta tänas mind ja ma kõndisin minema. Vean kihla, et ta ei saanudki aru, mida ma talle selle ukse taga tegin.

Kui ma Amanda juurde tagasi jõudsin, kinnitasin talle, et Jason teda enam ei tüüta. Ta küsis, kuidas ma seda tegin, aga ma ütlesin, et see on „salajane“ ja ta ei pea tema pärast enam muretsema. Ostlemine tehtud ja rahakott tühjenenud, lahkusime Lone Pine'i kaubanduskeskusest ja suundusime koju. Ma tahtsin niikuinii väga näha, kuidas ta oma ostetud asju näitab.

Majja sisse astudes tuletasin Amandale meelde: "Kuule, nunnu, sa ütlesid, et näitad mulle, mida sa ostsid – või õigemini, mida mina sulle ostsin."

Ta naeratas ja hakkas ostukotist midagi otsima: "Olgu, ma sain selle ja..."

Ma peatasin ta: "Oh ei! Ma maksin nende riiete eest ja ma tahan sind neid kandmas näha! Marsi otse oma tuppa ja pane esimene komplekt riideid selga ning tule siis välja näitama, kuidas need sinu seljas välja näevad!"

Ta muigas selle peale ja jooksis oma magamistuppa. Siis jooksis ta tagasi välja, haaras ostukoti ja jooksis uuesti oma tuppa. Mina istusin elutoas tugitooli ja ootasin.

Umbes minuti pärast kuulsin koridorist: "Olgu, kas sa oled valmis?"

„Ma olen valmis!“ karjusin vastu. „Näita mulle, mis sul on!“ Ta tuli oma toast välja ja sammus mööda koridori elutuppa, teeseldes, et on professionaalne modell. Tal oli seljas valge poolreideni ulatuv kihiline seelik ja valge top. Ta keerutas end selles, paljastades korraks oma valged aluspüksid. See oli suhteliselt lihtne riietus, aga ta nägi selles tõesti hea välja. „Oo, sa näed selles väga kena välja – isegi ilus!“

Amanda punastas, tegi veel ühe tiiru ja kõndis mööda lavalt tagasi oma tuppa. Veel kaks korda tuli ta välja erinevate riietega. Roosa suvekleit ja siis helesinised lühikesed püksid; ma arvan, et neid nimetatakse lühikesteks püksteks. Kõik nägid tema seljas väga ilusad välja. Lõpuks küsisin: "Noh, kuidas on lood ujumistrikooga?"

Ta naeratas: „See on järgmine! Oota kohe seal!“ ja jooksis tagasi oma tuppa.

„Ah, nii et sa jätad parima viimaseks!“ hüüdsin ma. „Parem olgu see seda väärt!“ naljatasin. Minut hiljem tuli ta oma toast välja, aga oli närvis ja rätikusse mähitud. „Kas ma siis peaksin uskuma, et sa lähed rätikusse mähituna ujuma?“ küsisin ma.

Ta vaatas maha ja punastas kergelt: "Onu Mark, ma ei tea, kas ma tohin sulle seda näidata."

Ma rõhutasin asja: "Oh ei. Sa tahtsid seda ujumistrikoo, mina maksin selle ujumistrikoo eest ja nüüd ma saan seda ujumistrikoo näha!"

Ta punastas veelgi: „See on palju väiksem, kui ma arvasin.“

Olin pealekäiv. „Kallis, siin oleme ainult mina ja sina. Olen kindel, et kõik on korras. Nüüd näita mulle oma ujumistrikoo.“

Amanda viskas rätiku maha. Minu ees seisis peaaegu alasti 10-aastane tüdruk väikeses roosas lillelise mustriga bikiinis. Vähemalt mina arvan, et see oli lilleline. Mustri põhjal polnud palju infot. Ta seisis seal närviliselt, tegemata tegelikult midagi.

„Noh, kas sa ei kavatse siis ümber pöörata nagu sa teiste riietega tegid?“ Ta pööras end ettevaatlikult ringi ja ma nägin tema peaaegu täielikult paljastatud tagumikku. Pidin teda rahustama: „Kallis, ma arvan, et sa näed nendes bikiinides väga kena välja. See sobib sulle ideaalselt.“

„Pükstealused on väiksemad kui mu aluspüksid!“ vaidles ta vastu. „Mul on tunne, nagu oleksin alasti!“

Ausalt öeldes vaatas ta mulle ka üsna samamoodi, aga ma ei kavatsenud seda öelda. "Oh, ma arvan, et see on okei."

See ei paista eriti välja. Kui sa sellega basseini lähed, on sul vees nii lõbus, et sa ei mõtle sellele isegi. Lisaks saad sellega kena päevituse. Aga kuidas oleks siis korraliku keerutamisega, nagu sa oma teiste riietega tegid?

Lõpuks pööras ta end rahulikumalt ringi. Pole kahtlustki, mu väike õetütar oli kuum!

Lõpuks hakkas ta asjasse süvenema: "Onu Mark, kas ma võin seda uut bikiini basseinis proovida?"

Vastasin rõõmsalt: "Muidugi, nunnu, lähme!"

Just siis kuulsime teravat kõuekärgatust ja mõni sekund hiljem teist kõuekärgatust. Paganama ilm.

Pidin ta peatama: „Vabandust, täna ujuda ei saa, vähemalt mitte enne, kui torm on möödas.“ Amanda mossitas ja mul hakkas temast kahju. „Tule siia. Las ma kallistan sind.“ Ta kõndis aeglaselt minu juurde ja istus mulle sülle. Panin käed ümber ta, pigistasin teda ja suudlesin ta põske. Ta pani pea mu õlale. Me istusime seal niimoodi mõnda aega.

Mõne aja pärast muutus Amanda veidi närviliseks ja ta ütles lõpuks: „Onu Mark?“

"Jah, nunnu?"

Ta küsis kõhklevalt: „Täna hommikul, kui sa ütlesid, et me võime rääkida... noh, tead küll, täna hommikul, kui ma... Kas sa mõtlesid seda tõsiselt?“

„Sa mõtled seda, kui sa täna hommikul mähkme märjaks tegid? Muidugi, ma mõtlesin seda tõsiselt. Ma armastan sind ja sa oled mulle väga tähtis. Muidugi saame sellest rääkida,“ rahustasin teda.

„Sa ei hakka mu üle naerma, eks?“ küsis ta ebalevate silmadega.

"Kallis, ma vaatasin täna hommikul, kuidas sa mähkme märjaks tegid. Kurat, ma AITASIN sul seda teha. Ma ei naernud su üle siis ja ma ei naera su üle ka praegu."

„Noh, lihtsalt... kas... kas oleks okei, kui ma kannaksin teist mähet?“ küsis ta, nagu oleks see maailma suurim teene.

"Kas sa mõtled nüüd?"

Ta noogutas vaevu: „Mhmh.”

"Muidugi. Ma ju ütlesin sulle, et kui need sulle meeldivad, võid mähkmeid kanda millal iganes soovid."

„Tänan, onu Mark! Ma lähen ja panen selle kohe pähe!“ Ta hüppas mu sülest maha ja jooksis oma tuppa.

Ma polnud kindel, kas ta tuleb välja või mitte. Mõni minut läks mööda ja ma arvasin, et ta teeb seda ise. Niisiis, ma lülitasin teleka sisse.

Just kui see sisse lülitus, kuulsin ma: "Onu Mark?"

Pöörasin ringi ja nägin oma väikest õetütart, öösärk seljas ja käed ees. „Jah, nunnu?“ vastasin.

„Kas sa palun... ee... saaksid mind uuesti aidata? Ma peaksin päris hulluks minema, aga ma ei saa,“ küsis ta nii armsalt.

„Muidugi, ma aitan sind.“ Lülitasin teleka välja ja kõndisin temaga tagasi tema magamistuppa. Teel haarasin veel ühe rätiku ja panin selle tema voodile, täpselt nagu ennegi. Amanda istus rätikule. „Olgu, nüüd, kaunitar, ma tahan, et sa teeksid täpselt seda, mida ma sulle ütlen, täpselt nagu ennegi. Saad aru?“

"Mhmh," vastas ta.

Panin ta transsi nagu ennegi. Seekord tundus see lihtsam, peaaegu liiga lihtne. Rääkides tundus ta mu öeldut ette aimavat. Kui ma ta natukenegi märjaks veensin, ujutas ta kohe mähkme üle. Seejärel tõin ta transist välja.

"Noh, kullake, kuidas oli?" küsisin ma.

Ta vaatas oma märga mähkme ja katsus seda. „See oli mõnus. Mulle meeldis. Mulle meeldib see pehme tunne.“

Sa ju tegelikult ei vajanud mind märjaks tegemise juures, ega ju?

„Noh, võib-olla mitte,“ tunnistas ta, „aga mulle nii meeldis, kui sa mind täna hommikul aitasid, et tahtsin uuesti nii tunda. Kas sa oled mu peale vihane?“

„Ei, kullake, ma ei ole su peale vihane, aga sa oleksid pidanud minuga algusest peale aus olema.“ Püüdsin oma noomivat häält kasutada, aga ma ei usu, et see toimis.

"Kartsin, et sa ütled "ei", kui ma ise ei ütle, et ma sind vajan."

„Noh, ma ei saa lubada, et ma alati jah ütlen, aga ma luban seda, et kui sa oled minuga aus, siis ma teen kõik endast oleneva, et sind aidata,“ rahustasin teda.

Samal ajal kui ma Amandaga rääkisin, hõõrus ta mõtlematult oma mähkme esikülge. Ma ei usu, et ta isegi aru sai, et ta seda teeb. Ma tundsin, et ta läks jälle erutuma ja mina läksin teda vaadates erutatuks. Ma pidin endale teadlikult mõtlema: "EI! See on su 10-aastane õetütar! Ta EI peaks sind erutama!" Ma ütlesin talle, et jätan ta ise puhtaks pesema. Ma läksin oma magamistuppa ja tegin endaga seda, mida ma kujutasin ette, et tema endaga teeb. Umbes kahe minuti pärast kuulsin teda uuesti karjumas ja määrisin veel ühe salvrätiku ära. Seekord ootasin, kuni kuulsin teda vannituppa minemas ja duši sisse lülitamas, enne kui elutuppa tagasi läksin.

2. osa

Telekat vaadates nägin mälestuspäeva reklaami perepiknikutest ja mul tekkis idee. Amanda oli just oma toast välja tulnud, uued lühikesed püksid jalas. "Kuule, nunnu, mul on idee. Kuidas oleks, kui kutsuksime Heatheri ja ta ema külla kokapeole?"

Amanda silmad läksid särama. „Tõesti? Kas Heather tuleb siia?“ Ta hüppas mu sülle, istus mulle kahekesi peale ja kallistas mind. Kas ma olen seda juba öelnud, et ma armastan tema kallistusi? Ma tõesti armastan tema kallistusi. See võis olla mu kujutlusvõime vili, aga ma arvan, et ma tundsin, kuidas ta mind kallistades rusikas.

„Vau, pisike, ma ju ütlesin, et kutsun nad kaasa. Neil pole veel olnud võimalust „jah“ või „ei“ öelda.“ Kui olin Amanda endalt ära saanud, helistasin Reginale. Regina ütles, et nad tahaksid külla tulla. Kui Amanda seda kuulis, kiljatas ta rõõmust ja kallistas mind uuesti. Kuulsin ka Heatherit taustal kiljumas. Regina pakkus, et toob magustoidu, mis mulle sobis. Samal ajal kui ma rääkisin, vaatasin aknast välja ja taevas hakkas jälle selginema, seega soovitasin neil mõlemal ujumistrikood kaasa võtta.

Regina ütles, et see on suurepärane idee. Nad on umbes tunni aja pärast kohal.

Kuna ma toitsin nüüd nelja, mitte kahe last, läksin kööki vaatama, mida meil süüa on. Oleksin võinud olemasoleva toiduga hakkama saada, aga mõtlesin, et peaksin poodi minema ja paar asja ostma. Kutsusin Amanda endaga kaasa, aga ta otsustas koju jääda ja endale sobiva riided välja valida. See pidi olema basseinipidu ja tal oli kolm ujumistrikoo, millest üks oli täiesti uus. Polnud kahtlustki, millise ta valib. Ma ei saa kunagi aru, miks tüdrukud nii palju selle üle kurdavad, mida selga panna. Pole hullu, toidupood pole noorele tüdrukule niikuinii eriti huvitav koht.

Tulin koju tagasi tavaliste hamburgerite, hot dogide ja muu sellisega, mis oli mõeldud traditsiooniliseks grillipeoks. Amanda näis olevat lõpuks oma ujumistrikoo valinud, aga tal oli seljas kattev ese, mis varjas tema valikut.

"Noh, kas sa lõpuks otsustasid, millist ujumistrikoo selga panna?"

„Jah, ma olen valmis,“ vastas ta enesekindlalt.

„Noh, kas ma saan näha?“ torkisin ma, lootes eelvaadet saada.

"Ei! Mitte enne, kui me basseini läheme!"

„Oh ei! Kuidas ma küll kunagi sobiva riietuse välja valin?“ naljatasin sarkastiliselt.

„Kedagi ei huvita, mida mehed kannavad, onu Mark!“ noomis ta. Muidugi oli tal selles õigus. Niikaua kui meie, mehed, oleme puhtad, raseeritud ja kammitud, pole peaaegu kõigel, mida me kanname, üldiselt tähtsust. Mulle meeldib küll olla mees, kellel pole selliseid muresid.

Enne riietumist läksin õue grilli käima panema. Samuti avasin pärastlõunaks tagaukse, et inimesed saaksid vabalt tulla ja minna. Läksin tagasi tuppa ja kavatsesin just riideid vahetada, kui uksekell helises. Niipea kui see helises, jooksis Amanda oma tuppa karjudes: "Iiik! Ma pole veel valmis!" Noored tüdrukud – kes teab, mis neil peas toimub.

Avasin ukse ja lasin Regina ja Heatheri sisse. Reginal olid jalas mustrilised lühikesed püksid ja sobiva pluus, mis paljastas ta kõhu, ning Heatheril olid jalas teksapüksid ja roosa pluus, mis oli alt nööbitav, nii et see paljastas ka ta kõhtu. Neil kõigil oli kaasas väike kott ujumistrikoode jaoks. "Tere! Tulge sisse!" kutsusin ma.

Nad astusid sisse ja Regina vastas: „Suur aitäh kutsumast, Mark.“ Ta kallistas mind. „Nüüd, Heather, täna kindlasti ka härra Marki.“

Heather vastas naeratades: „Tänan, härra Mark, et meid kutsusid.“ Ja ta kallistas mind ka. Mulle see kallistamise värk väga meeldib.

„Palun väga, teie mõlemad. Heather, Amanda on oma toas ja teeb ikka veel ettevalmistusi. See on sinust vasakul koridoris. Lähed vaatama, kuidas tal läheb?“ Heather tormas mööda koridori Amanda tuppa.

Regina karjus mööda koridori: „Sa võiksid sama hästi riided ära vahetada, kui sa seal oled!“ Siis vaatas ta mind ikka veel tavalistes riietes: „Ma arvasin, et see on basseinipidu! Või oli see lihtsalt sinu trikk, et näha kolme tüdrukut ujumistrikoodes?“

Ma tegin kaasa: „Olen ​​süüdi, proua! Tegelikult hakkasin just riideid vahetama, kui te kohale ilmusite. Olen kohe tulemas, kui te just ei soovi esimesena minna.“ Lehvitasin käega mööda koridori edasi.

„Noh, võib-olla peaksin ma sind kontrollima, nagu Heather Amandat kontrollib.“ flirtis Regina.

Naeratasin ja naljatasin vastu: "Ainult siis, kui ma võtan sama kaua aega kui Amanda!"

Regina nõudis, et ma kõigepealt riided vahetaksin, seega läksin oma magamistuppa ja panin selga ujumispüksid ja T-särgi.

Kui ma välja tulin, kortsutas Regina kulmu ja ütles: "Oh, ma tahtsin just sisse tulla ja sinuga ühendust võtta."

„Noh, järgmine kord ehk võtan kauem aega!“ flirdisin vastu. See võis olla mu kujutlusvõime vili, aga ma tundsin kindlasti meie vahel mingit sidet. Miski ütleb mulle, et ma olen millegi hea kiindunud.

Olin köögis asju ette valmistamas. Valasin just kõigile jääteed, kui kuulsin Reginat küsimas: "Kas vajate abi?" Pöörasin ringi ja nägin tema pikki paljaid jalgu, mille ülaosa oli vaevu tema tekkkatte all kaetud. Kuidas saavad nii pisikesel inimesel olla nii pikad jalad? Suutsin vaid ette kujutada, mida kaeti, aga kindlasti kujutasin seda ette. Siis kuulsin: "Mark, halloo?"

Sain aru, et jõllitasin teda. "Oh, vabandust, ma olin..." Olin kadunud tema pikkade ihaldusväärsete jalgade vahele, aga teadsin, et ma ei tohi seda öelda.

Regina punastas: „Pole hullu. Vist panen ma natuke etendust mängima. Aitäh, et mind märkasid.“ Ja ta jalutas aeglaselt üle põranda.

„Regina, sa näed vapustav välja!” kokutasin ma.

„Aitäh!“ flirtis ta. „Sa näed ise ka päris kena välja. Ma ei jõua ära oodata, et näha, mis selle särgi all on!“ Ta libistas sõrmed mööda mu rinda üles. „Mida see suur ja tugev mees nüüd oma väikeselt naiselt tahab?“

Me mõlemad kuulsime itsitamist. Me mõlemad läksime tumepunaseks. Me mõlemad pöörasime ringi ja vaatasime kahte varjatud riietes tüdrukut, kes köögisissekäigus seisid, meie peale näpuga osutasid ja meie üle naersid.

Amanda alustas pilkamist: "Oh, mu suur ja tugev mees, mida ma sinu heaks teha saan?"

Heather sai ka oma torked sisse: "Oh, sa näed nii ilus välja, ma olen sinusse armunud!" Siis tegid nad mõlemad suudlushääli.

Oleksin Amandat vihaselt pilgu heitnud, aga ma ei suutnud teda naermata vaadata. Seega vaatasin edasi Reginat. „Amanda, näita Heatherile meie basseini – kohe!“ osutasin tagauksele.

Tüdrukud kõndisid meist mööda, ikka veel itsitades. Möödudes haarasid kõik suure klaasi jääteed. Regina lisas: "Aga ÄRGE minge basseini enne, kui me välja läheme!"

Niipea kui nad silmapiirilt kadusid, puhkesime Reginaga naerma.

Minuti pärast ütles Regina: „Vist läksin natuke liiale. Vabandust, kui ma sind su õetütre ees piinlikku olukorda panin.“

"Pole hullu, ma poleks tohtinud sind nii jõllitada. Oleksin pidanud teadma, et tüdrukud tulevad iga hetk välja."

Tõime Reginaga esimese koorma toitu välja. Nägime tüdrukuid istumas ja oma pooltühjadest klaasidest joomas. Panin burgerid ja hot dogid grillile ning Regina käskis tüdrukutel ülejäänud toidu tuua. Panin grilli esialgu valmis just siis, kui tüdrukud viimased toiduvarud välja tõid.

Amanda ja Heather küsisid mõlemad: "Kas me saame nüüd basseini minna, onu Mark/ema?"

Regina vastas kelmika irvega: „Jah, aga kõigepealt paljastame kõik ja laseme härra Markil näha, mis tal seni kahe silma vahele jäänud on.“

Nägin kõiki kolme kaunist tüdrukut riided seljast võtmas – vähemalt nende varjatud rõivad –, et paljastada, mis nende all oli. Kõigil kolmel tüdrukul olid seljas väga napimad bikiinid. Ausalt öeldes saaks kõigi kolme materjalist teha ühe tavalise bikiini. Olin taas jahmunud. Selle rõhutamiseks jalutas Regina minu juurde, millele järgnesid kaks tüdrukut, ja puudutas mu rinda. Ma lihtsalt seisin seal jahmunult. Siis lükkas ta mind väga õrnalt tahapoole – basseini. Tal polnud vaja isegi kõvasti suruda.

Heather ja Amanda hüppasid vette ja alustasid minuga pritsmevõitlust. Korjasin nende väikesed bikiinides kehad ükshaaval üles ja viskasin nad endast mõne jala kaugusele vette tagasi. Jätkasime seda paar minutit, kogu aeg naerdes. Märkasin, et Regina oli ikka veel basseinist väljas ja kuiv. Liikusin äärele ja viipasin talle, et ta lähemale tuleks. Kui ta käeulatusse jõudis, haarasin temast kinni ja tõmbasin ta endaga kaasa. Lõpuks muutus see kõigile vabaks, iga mees (või tüdruk) oli endale.

Natukese aja pärast läksin välja grilli kontrollima. Regina tuli ka välja ja me mõlemad istusime lamamistoolidel ning vaatasime tüdrukute mängu.

"Mul on nii hea meel, et sa tulid, Regina. Ma ei mäletagi, millal mul viimati nii lõbus oli!"

Regina vastas: "Tänan kutsumast! See on nii palju parem kui lihtsalt kodus istumine."

"Pean tunnistama, et olin täiesti jahmunud, kuidas te kolmekesi oma ujumistrikoosid näitasid. Mul on tunne, et see oli planeeritud."

Ta teeskles jahmunud olekut: "Mida?? Me plaanime midagi su selja taga??"

Ma vaatasin teda sellise pilguga, nagu oleksin öelnud „jah, tõesti”.

„Olgu, aga me saime su hästi kätte! Ma ei plaaninud sind vette kasta, aga sa lihtsalt seisid seal, silmad nagu alustassid ja suu ammuli, ma ei suutnud vastu panna.“ Ta muigas ja pani käe mu reiele.

„Pole hullu, see oli lõbu. Aga pea meeles kättemaksu.“ Naeratasin. Panin käe ta reiele, tehes tema liigutusega sama. Ma pole kindel, aga arvan, et ta liigutas oma jalga mulle lähemale.

„Oo, ma ootan seda juba põnevusega!“ esitas ta väljakutse.

Me rääkisime natuke aega, siis tõusin püsti, et grillil olevat toitu kontrollida. Amanda ja Heather ronisid basseinist välja ja jooksid sisse. „Vau! Siit ei tohi paljajalu joosta! Kuhu te mõlemad üldse lähete?“ küsisin.

„Vannituba!“ hüüdsid nad üheskoos. Nad aeglustasid sammu ja kõndisid kiiresti ukse poole. Heather hoidis kõndides jalgevahelt kinni. Ma ei saanud jätta teda vaatamata.

„Noh, tundub, et ma pole ainus, kes su tähelepanu köitis,“ ütles Regina mu selja tagant. Pöörasin ringi ja nägin teda otse enda kõrval. „Kui ma kõnnin käsi seal all, kas sa vaatad mind ka nii?“

Oh jumal, Regina, vabandust, ma lihtsalt... ma lihtsalt...

„Sa mõtlesid just sellest, kuidas mu Heather end pissis, eks?“ Ta vaatas mulle otse silma tõsise näoga. Ma ei suutnud vastata; tundsin end nagu hirv, kes esitulede valguses särab. Siis ta naeratas. „Pole hullu, Mark! Ma tean, et Heather on ilus tüdruk, ja ma mäletan, kuidas sa eile Amanda õnnetustest rääkides erutusid.“ Ta tõstis käe mu näo ette. Ma peaaegu ootasin, et ta mind lööks, aga ta puudutas õrnalt mu põske. „Pole vaja geeniust, et näha, et tüdrukute pissimine sind erutab.“

Tundsin end ikka veel väga süüdi: „Aga ta on ju sinu tütar ja Amanda on minu õetütar. Ja nad mõlemad on alles 11- ja 10-aastased! Nad on liiga noored.“ Jällegi, ma ütlesin seda pigem enda kui millegi muu pärast.

Regina tõmbas mu pea enda kõrgusele ja liikus, et suudlust anda, aga selle asemel sosistas ta mulle kõrva: „Ei, nad ei ole. Piisavalt vana, et armastust tunda, on piisavalt vana, et armastust teha.“ Siis liikus ta otse mu näo ette.

Ma ei suutnud end tagasi hoida. Ma suudlesin teda. Panin käed ümber ta ja suudlesin teda kirglikult. Tundsin ta käsi enda ümber. Ma ei tea täpselt, mida ma sisimas tundsin, aga see meeldis mulle väga. Ma tahtsin teda ja kohe. Hakkasin ta bikiinitoppi lahti harutama, aga siis kuulsin tagaukse uuesti avanemist ja itsitamist. Vastumeelselt lõpetasime Reginaga suudlemise ja läksime diskreetselt eemale.

Amanda ja Heather itsitasid ja tegid suudlushääli. Vaatasin Reginale otsa ja naeratasin. Siis jooksin tüdrukute poole, karjudes nagu hullumeelne. "Ma toon su kätte!" Nad karjusid ja üritasid põgeneda, aga polnud kuhugi minna. Esmalt haarasin Heatherist kinni ja tõstsin ta endale pea kohale. Kandsin ta basseini ja viskasin sisse. Siis ajasin Amandat taga, haarasin temast kinni ja viskasin ka tema basseini.

Jooksin basseini ääres nagu hull, ikka veel karjudes: "Ma toon su kätte!" Tüdrukud said ideest kiiresti aru, ronisid välja ja lasid mul nad uuesti kinni püüda. Jällegi korjasin nad ükshaaval üles ja viskasin basseini, kui nad karjusid. Siis märkasin Reginat. Ta nägi välja nagu ta kohendaks oma pluusi, mida ma üritasin lahti teha, nii et ma ajasin ta taga. Nüüd karjus ta täpselt nagu need noored tüdrukud. Haarasin ta kinni, tõstsin sülle ja kandsin basseini. Mu käsi pidi ta bikiinipluusist kinni jääma, sest kui ma ta basseini viskasin, oli ta pluus ikka veel minu käes. Vaatasin seda ja siis vaatasin Reginat, kui ta üritas end katta.

„Seega, seda sa kättemaksu all mõtlesidki?“ küsis ta.

„Ei, ma... ma...“, kokutasin ma, „See oli õnnetus! Vabandust! Siin!“ Hakkasin seda talle viskama.

„Oh ei! Sa said kätte! Kas see on see, mida sa näha tahtsid?“ Ta naeratas ja avas käed, paljastades oma väikesed, pringid ja kaunid rinnad.

„Ema!“ karjus Heather. „Sa kaotasid oma pluusi!“ Heather kattis instinktiivselt oma rinda, kuigi ta polnud paljas.

Amanda püüdis mitte vaadata, seega vaatas ta mind näol ilmega „Mida sa oled teinud?“.

„Noh, Heather, kõik on korras. Me saime härra Marki varem kätte ja nüüd sai tema minu tagasi,“ vastas Regina oma tütrele.

Vaatasin Regina pluusi oma käes. Midagi oli valesti. Siis taipasin – tal oli pluus kahest eri kohast kinni seotud. Võimalik, et olin kogemata ühest lipsust kinni tõmmanud, aga mitte mõlemast. Ta ajas mu jälle erektsiooni! Kui me oleksime olnud kahekesi, oleksin talle sellest teatanud, aga kuna tüdrukud seal olid, vaatasin talle lihtsalt teadvalt otsa ja ta pilgutas mulle silma. Regina ujus mõnda aega palja ülakehaga. Kuigi ta ajas mu erektsiooni, nautisin ma kindlasti vaadet. Pidin tüdrukute juuresolekul oma erektsiooni varjama olema ettevaatlik.

Hiljem, kui noored tüdrukud taas tualetis käisid, veensin Reginat lõpuks pluusi tagasi selga panema, aga ta nõudis, et mina peaksin selle talle selga panema. Oh, kuidas ma tahtsin tal siis tagumiku ära võtta, aga teadsin, et tüdrukud tulevad iga hetk tagasi. Reginale nii lähedal olemine, aga samas võimetus temaga midagi peale hakata, oli piin ja ta teadis seda. See väike narrimine. Aga ma armastasin seda.

Pidin Reginaga veidi distantsi saama, et enesekontrolli tagasi saada. Läksin välja ja kontrollisin grilli. Toit oli valmis, nii et hüüdsin piisavalt valjult: "Õhtusöögi aeg!", et tüdrukud majas kuuleksid. Regina tuli basseinist välja ja sättis piknikulauale kõik valmis, samal ajal kui mina burgerid ja hotdogid serveerimisvaagnale tõstsin.

Tüdrukud jooksid majast välja, valmis toitu otsima, aga ma peatasin nad: "Püsige siin, teie kaks! Pidage meeles, siin ei tohi paljajalu joosta!" Nad jäid seisma.

Regina hüüdis mulle: "Mark, meil on jäätee otsas. Ma lähen teen juurde."

Ma peatasin ta: "Ei, tüdrukud jõid suurema osa sellest ära, seega peaksid nad järgmise portsjoni tegema. Amanda tegi enne teed, seega tean, et nad saavad sellega hakkama."

Regina ulatas tühja kannu Heatherile ja tüdrukud läksid tuppa tagasi. Jälle üksi olles kõndisin Regina juurde. "Sa oled mind terve pärastlõuna narrinud. Ja veel panid mind oma bikiinitoppi selga panema! Nii et see on kaks kättemaksu, mille ma sulle võlgnen!"

Regina naeratas kurjalt. „Noh, sina alustasid seda, kui üritasid mu pluusi seljast võtta. Mina just lõpetasin töö.“

Ta pani mind küll sinnapaika. „Olgu, ma olen kiimas tüüp ja sina oled narrimiseks. Truce – vähemalt õhtusöögi ajal?“

"Olgu, õhtusöögini saan hakkama. Aga pärast seda ei luba ma enam midagi!"

Naersin: „Olgu, veel üks asi, enne kui tüdrukud välja tagasi tulevad.“ Tõmbasin ta enda poole, keerasin ta ümber, kallutasin ta nii kaugele selga kui suutsin ja suudlesin teda kirglikult. Seekord olin ettevaatlik, et mitte end kaasa haarata. Tõstsin ta uuesti sülle ja lasin lahti, vaevalt hetk enne seda, kui tüdrukud välja tagasi tulid. Nüüd oli see jahmunud Regina.

Heather pani kannu lauale ja vaatas siis ema poole. „Ema, kas sinuga on kõik korras?“ küsis ta.

„Mhmh.“ oli kõik, mida Regina suutis öelda. Ta vahtis ikka veel otse enda ette eimillessegi.

Siis pöördus Heather minu poole, pani käed puusa ja küsis: "Mida sa mu emaga tegid?"

Nüüd oli minu kord süütut mängida. „Oo, mitte midagi erilist, lihtsalt süütu suudlus.“ Ma naeratasin.

Amandal oli tegelikult aimdus ja ta lisas: "Ma arvan, et ta on Twitteris!"

Heather pöördus Amanda poole: „Twitter – mis?“

Amanda ütles: „Twitteris! No kuule, kas sa pole Bambit näinud?“ Heather raputas pead. „Onu Mark, me peame ta Bambit nägema laskma!“

Regina oli nüüdseks mõistusele tulnud. Ta põrnitses mind pilguga, mis ütles: „Ma toon su tagasi.”

Vastasin Regina pilgule: „Nüüd olen sulle võlgu ainult ühe.“ Ja naeratasin.

Tüdrukud vaatasid meid mõlemaid, siis teineteist ja arvasid, et see on lihtsalt mingi tobe täiskasvanute nali.

Meile kõigile meeldis õhtusöök. Kõik olid liiga näljased, et midagi peale söömise teha, seega oli õhtusöök suhteliselt vaikne. Pärast seda panustasid kõik koristama. Jäätee sai jälle otsa, seega läksime seekord Reginaga tuppa seda juurde tegema.

Toas otsustasin ise vannituppa minna. Välja tulles nägin Reginat vannitoa ukse taga seismas, käsi jalgade vahel, oma pissutantsu tegemas. "Oh, Mark, ma pean nii hädasti pissima!" ütles ta. Ta nägi nii seksikas välja.

Ma ei suutnud hetkeks teda jõllitamata jätta, aga kogusin end kiiresti. „Vabandust, ma ei teadnud, et sa pidid nii väga minema. Miks sa ei palunud, et sa esimesena läheksid?“

„Sest ma ei pidanud siis minema!“ Ta seisis seal ja vastas mulle, ikka veel jalgevahelt kinni hoides. „Oooh, ma pean nii kohutavalt pissima! Ma arvan, et ma teen end märjaks!“

„No mine siis sisse,“ hoidsin vannitoa ust lahti. Olin segaduses, miks ta lihtsalt sisse ei läinud, aga teisest küljest polnud mul midagi selle vastu, et teda sellisena nägin.

Ta tõusis sirgelt püsti ja lõdvestus. „Nii et sa TÕESTI vaatad mind niimoodi, kui ma käed sinna alla panen, täpselt nagu tüdrukud!“ Ta naeris.

Ma ei suutnud seda uskuda – ta sai mu jälle kätte! Vähemalt tüdrukud ei näinud seda. „Sa tead, et sa lood endale päris suure hulga kättemaksu, naine,“ vastasin ma. „Kui sa jätkad selliste asjadega, siis ma ei pruugi sul enam oma vannituba kasutada LASTA!“ Blokeerisin ukseava ja naeratasin.

„Haha, väga naljakas, Mark,“ ütles ta. „Aga ma pean ju tualetti minema. Jõin just liiga palju teed, kui...“

„Ei.” Ma keeldusin liigutamast. „Igal juhul mitte tualetis.”

"Kuhu sa siis arvad, et ma peaksin minema?"

Taganesin, juhatasin ta endaga vannituppa ja sirutasin käe, et uks tema järel sulgeda. „Vannis,“ ütlesin. „Bikiinid seljas.“

"Mida???"

„Noh, sa ju ütlesid, et kavatsed end märjaks teha, nii et tee aga ära.“ Istusin tualetile, et ta seda kasutada ei saaks. „Sa oled mind terve pärastlõuna narrinud. Aeg kätte maksta,“ ütlesin seekord rangelt. „Ma luban, et ma sind ei puutu. Ma lihtsalt istun siin ja vaatan, kuidas sa end märjaks teed.“

"Ja kas sa soovitad, et ma läheksin määrdunud ujumistrikoos õue tagasi?"

„Ei, sa võid oma tavaliste riiete selga panna. Luban, et toon need sulle pärast. Vahetan ka oma riided. Ütleme tüdrukutele lihtsalt, et meie oleme basseiniga tänaseks lõpetanud.“

„Oo, sa oled ikka päris kaval!“ kurtis ta. „Olgu, seekord lasen sul võita, aga ainult sellepärast, et mul on sinust kahju! Ilmselt tahad ka natuke etendust näha?“

„Ma tahan näha sind ennast märjana – ma tahan näha kõiki sinu „lõbusaid osi“.“ Osutasin ta jalgevahele. „Peale selle on kõik muu, mida sa oled nõus tegema, lisakiit.“ Naeratasin.

„Olgu, aga ma panen sind kahetsema, et sa ütlesid, et sa mind ei puutu.“ Ta muigas.

Regina libistas käed aeglaselt mööda külgi alla ja lükkas need siis jalgade vahele. „Oh ei, ma pean nii väga pissima, et vist juhtub õnnetus!“ teeskles ta. Ta lonkas paar korda ühelt jalalt teisele. „Oh ei, ma teen end märjaks!“ Ta liigutas käed veidi jalgevahele, ajas jalad veidi laiali ja vaatas endale alla. Hetk hiljem nägin, kuidas ta pisikesed bikiinid läbimärjaks said ja piss mööda jalgu alla voolas. „Oh ei. Ma teen oma aluspüksid märjaks ja ma ei suuda peatuda!“ Viipasin talle, et ta ümber pööraks, ja ta näitas mulle oma tagumikku. Nägin ka tema jalgade tagant pissi voolamas. Ta pöördus uuesti minu poole. Eraldi pissijoa tuli tema jalgade vahelt välja ja pritsis vanni. Tema jalad ja labajalad olid läbimärjad. „Oh ei. Ma teen end märjaks nagu väike tüdruk!“ Ta jätkas oma tegevust. Ta pissis päris pikalt. Olin muljet avaldatud, kui palju ta pissis. Ta hõõrus käsi oma märgadele jalgadele ja seejärel huuli lakkudes hõõrus ta oma bikiinitoppi, tehes ka selle märjaks. Nüüd üritas ta mind lihtsalt kiusata.

„Noh, kas see oli sulle piisavalt hea?” küsis ta.

„Oo jaa, väga tore. Ma arvan, et helistan meile isegi praegu.“ Ma naeratasin.

Regina näol oli ikka veel vallatu irve. „Niisiis, kellele sa täna õhtul mõtled, kui sa end lahti saad?“ küsis ta.

„Kõik kolm – korraga,“ vastasin ma kelmikal toonil. „Olgu, ma ütlesin, et toon su riided. Ma tulen kohe tagasi.“ Läksin oma magamistuppa, võtsin Regina riided ja väikese koti ning läksin tagasi vannituppa. „Siin on, nagu lubatud.“ Enne toast lahkumist ütlesin: „Teatage mulle, et ma kaalusin su aluspükste varastamist.“

„Aga ma juba ütlesin, et oleme tasa, nii et otsustasin sinu vastu kena olla." Naeratasin uuesti ja jätsin ta end puhastama ja riideid vahetama.

Läksime Reginaga tagasi õue, oma tavalistes riietes, samal ajal kui tüdrukud veel natuke aega basseinis mängisid. Kuigi ülejäänud õhtu oli lõbus, ei saavutanud see kunagi sama hullumeelset taset nagu enne õhtusööki.

Päike oli loojumas ja oli kooliõhtu, nii et me tõime Heatheri ja Amanda basseinist välja ja saatsime nad sisse riideid vahetama. Regina ja mina hakkasime koristama. Kui tüdrukud olid riideid vahetanud – Regina oma tavalistes riietes ja Amanda öösärgis –, jätsime kõik hüvasti ning Regina ja Heather läksid koju.

Polnud veel magamaminekuaeg, aga ma teadsin, et Amanda on väsinud, seega panin ta kõik oma magamaminekurutiini varakult tegema. Me pugesime diivanil kaisus ja vaatasime mõnda aega telekat, kuni ta magamaminekuaja saabus. Mulle tundus, et kuulsin plasti krigisemist, kui ta liigutas. Ma ei suutnud vastu panna kiusatusele ta tagumikku patsutada, et katsuda. Nagu ma kahtlustasin, tundsin ta lõualuu pehmendust. Ma ei öelnud midagi, aga me vaatasime mõlemad teineteisele otsa ja naeratasime. Ma nägin, kuidas ta silmad raskeks muutusid, aga ta püüdis kangekaelselt unele vastu hakata, kui me telekat vaatasime.

Reklaami ajal küsis ta: "Onu Mark?"

"Jah, nunnu?"

"Kas teile meeldib preili Regina?"

„Jah, teen küll. Miks sa küsid?“ ütlesin ma ta juukseid silitades.

"Kas sa lähed teda uuesti nägema?"

"Noh, tahaksin küll, kui ta on huvitatud minuga kohtumisest."

"Kas sa abiellud temaga?"

See küsimus jahmatas mind veidi. „Ma arvan, et sa arvad liiga palju, nunnu.“ Ma olen teda tundnud vaid kaks päeva. Teeme asja samm-sammult.

„Kui te abielluksite preili Reginaga, kas see teeks Heatherist ja minust nõod?“

Ma mõtlesin selle üle hetke. "Hmm, ma pole selles kindel. Aga kas ma saaksin Reginaga kohtingu kokku leppida ENNE kui sa pulmakutseid saatma hakkad?" Ja ma kõditasin teda.

"Iiiii! Lõpeta ära!" ta itsitas.

„See oli selle eest, et planeerisin oma pulmi ilma minuta!“ ütlesin ma. „Nüüd ei mingit juttu enam minu abiellumisest – välja arvatud juhul, kui ma ise seda teemat üles võtan. Saad aru?“ Ja ma kõditasin teda uuesti kiirelt.“

„Iiii! Olgu, ma lõpetan!” itsitas ta uuesti.

Vaatamata Amanda itsitamisele ja siplemisele tungis uni taas ta silmalaugudesse. Umbes 10 minuti pärast magas ta sügavalt mu süles. Tõstsin ta ettevaatlikult sülle, kandsin magamistuppa ja panin magamistuppa. Ta vaevu liigutas end. Ta nägi seal nii rahulik välja, aga samas nii kutsuv. Hakkasin ette kujutama kõiki asju, mida ma temaga magades teha saaksin. Jällegi pidin endale teadlikult mõtlema: "EI! Ta on su õetütar! Saa see jama peast välja!" Mõtlesin, et peaksin lahkuma, enne kui midagi sobimatut teen.

Pärast Amanda magamistoast lahkumist pöördusid mu mõtted taas Regina poole. Mõtlesin kõigele, mida ta täna ütles ja tegi. Ta suutis mind kuidagi lugeda nagu raamatut ja see nii hirmutas kui ka erutas mind. Mul oli tunne, et pugesin ka talle naha alla. Ilmselgelt tundsin tema vastu tõsist külgetõmmet, aga leidsin ka Heatheri – ja oh pagan, ka Amandat – väga seksikaks. Arvasin, et kui ma oleksin tõeliselt armunud, siis ma ei vaataks ühtegi teist naist – ega tüdrukutki. Leidsin end fantaseerimas kõigist kolmest, seega ei saanud see päriselt armastus olla. Või kas ikka? Ma ei teadnud sellest, aga ma teadsin, et pilt kõigist kolmest tüdrukust bikiinides täna pani mu keha nõudma kergendust. Tegin kiire käigu vannituppa, et masturbeerida. Mäletasin, et nägin Reginat palja ülakehaga... nägin, kuidas Heather ja Amanda üritasid enne märjaks saamist vannituppa saada... Nägin, kuidas Regina end päriselt märjaks tegi, samas vannis, mida mina vaatasin... See aitas ja ma tundsin end väga intensiivselt. Mäletasin, et Regina küsis, kellele ma täna õhtul vannituppa minnes mõtlen. Kaalusin korraks talle sõnumi saatmist selle kohta, mida ma tegin, aga tulin kiiresti mõistusele ja läksin lihtsalt magama.

3. osa

Keset ööd äratas mind eriti vali äikesekärgatus. Kuulsin paduvihma ja tugevat tuult, mis õues parasjagu kära tekitasid. See oli järjekordne torm ja see kõlas nagu oleks see kohutav. Ma ei pööranud sellele midagi tähelepanu enne, kui mõni sekund hiljem Amanda mu magamistuppa tormas ja mu voodile hüppas.

Veel üks vali kõuekärgatus pani ta käed mu ümber haarama. "Onu Mark, ma kardan!"

Ta mattis oma näo mu rinda.

Panin käed ümber ta ja kallistasin teda kõvasti. "Kõik on korras, kullake, me oleme siin sees turvalises kohas."

Vaene tegelane värises. "Kas ma võin sinuga teki alla minna?"

Ma polnud just eriti korralik. Tavaliselt magan ainult aluspükstes. Muul ajal oleksin öelnud ei, aga tema värisemine hakkas mind muretsema panema. „Olgu, muidugi. Mine minuga teki alla.“ Ta puges teki alla ja surus oma kümneaastase keha minu vastu. Ta lamas mu kõrval külili, pea mu rinnal ja käsi üle rinna sirutatud. Iga välgusähvatusega mattis ta oma näo mu rinda. Umbes 15 minuti pärast torm vaibus ja vihm jätkus leebemas tempos. Selline vihm on lõõgastav ja selle saatel on lihtne magama jääda. „Olgu, tormi kõige hullem on möödas. Lähme tagasi oma voodisse.“

Aga Amandat ei rahustanud see nii palju kui mind. „Onu Mark, ma ikka kardan. Ma ei taha oma tuppa tagasi minna. Kas ma võin siin mõneks ajaks jääda? Palun?“

Ma ei suutnud sellist "Palun"-palvet tagasi lükata. "Olgu, kui see sind paremini tunneb, siis võid praegu siia jääda. Aga me peame asendeid vahetama. Las ma hoian sind tagantpoolt." Pöörasin ta ringi, nii et me seksisime. Panin käe ümber ta. Amanda haaras mu käest ja tõmbas selle ümber oma rinna. Mu käsi oli otse üks tema pisikestest nibudest. Minuti või kahe pärast hakkas mul erektsioon tekkima. Püüdsin kätt allapoole sirutada, et seda kohendada, et see tema vastu ei hõõruks, aga ta hoidis mu käest kõvasti kinni, nii et ma ei saanud. Püüdsin oma puusasid tahapoole nihutada, aga tema nihutas end samuti tagasi minu vastu. Torkisin otse tema mähkme vastu ja iga tema liigutus pani mind kõvemaks muutuma.

Just siis käis läbi maja viimane äikesekärgatus. Ta pigistas mind veelgi tugevamini ja vingus. Mõni sekund hiljem tundsin ma midagi "seal all". Amanda mähe surus mulle vastu ja... see tundus soe. Amanda niisutas oma mähkmeid.

Hetke pärast kuulsin ma "Onu Mark?"

"Jah, nunnu?"

„Ma arvan, et ma pissisin mähkmesse,“ ütles ta alandlikult.

"Jah, ma sain seda aru. Kas see oli õnnetus?"

Mhmh. Äike ehmatas mind päris kõvasti. Sa pole mu peale pahane, ega?

„Muidugi mitte, Nunnu,“ rahustasin teda. „Ma ju ütlesin, et ma ei vihasta, kui sa oma mähkme märjaks teed. Selleks see ju ongi. Aga sa peaksid tõesti mähkme vahetama.“

„Kas ma võin natuke oodata? Ma ikka kardan.“ Ta hoidis mu käest tugevamini kinni.

„Olgu, muidugi. Võid siia minu juurde jääda, kuni sa enam ei karda.“ Mul polnud kindlasti midagi selle vastu, et teda kauem süles hoida.

Me lamasime niimoodi umbes minuti – lusikaga mu märja mähkmega õetütart, erektsioon vastu sama märga mähkmet surutud, tundes iga Amanda liigutust. Siis tundsin tema mähkmel korduvat liigutust. Alguses aeglane ja kerge, aga siis veidi kiirem ja suurem. Väga hämaras valguses sain aru, et ta teine ​​käsi (mitte see, mis minu oma ei hoidnud) oli teki all kuskile kõhu alla sirutatud. Nihelesin veidi ja liikumine lakkas. Teadsin täpselt, mida ta teeb. Oma erutunud olekus oli ainult üks asi, mida ma teha sain.

"Hei, nunnu," sosistasin ma.

"Jah, onu Mark?"

„Mida sa teed?” teadsin ma, aga tahtsin näha, kas ta tunnistab seda.

„Ee, mitte midagi.“ Ta kõlas süüdlaslikult.

„Las ma aitan sind selle tühise asjaga.“ Tõmbasin käe vabaks ja libistasin selle mööda Amanda ees alla. Leidsin ta teise käe. Ta oli selle jalgevahelt veidi eemale nihutanud, püüdes varjata, mida ta teeb. „Ma tean, et see käsi on olnud hõivatud,“ ütlesin talle. Võtsin ta käe ja panin selle tagasi mähkmele, surudes seda õrnalt, aga kindlalt ta jalgade vahele. Amanda ahmis õhku. „Näita mulle, mida see käsi tegi.“ Alguses liigutasin tema kätt oma käega, aga siis jätkas ta ise. „See tundub hea, kas pole?“

„Mhmh,“ oli kõik, mida ta öelda suutis.

Sosistasin Amandale kõrva: „Mu ilus tüdruk, ma võin sind veelgi paremini tundma panna. Ma näitan sulle.“ Siis näksisin ta kõrvanibu ja suudlesin ta kaela. Ta ahmis õhku ja krimpsutas õlga, näpistades veidi mu nägu. Liikusin ta põse juurde, mis oli tema jaoks vähem intensiivne ja millega ta paremini toime tuli. Liigutasin kätt ja sirutasin aeglaselt käe ta mähkme esiosa sisse. Leidsin ta peaaegu sileda küngas ja libistasin end veidi edasi ta pilu ülaossa. Ta ahmis uuesti õhku. Tundsin ta mähkme siseküljel läbimärgnenud paistes polstrit. See oli ikka veel soe. „Oh, mu väike tüdruk märjas oma mähkme. See on NII märg. Kas pole?“

„Mhmh,“ oli jälle kõik, mida Amanda suutis öelda. Ta hingas nüüd raskelt.

„Nii tore on sind siin puudutada,“ ütlesin ma, libistades sõrmi edasi-tagasi mööda tema siledaid häbememokki.

Ta tundis end nii märjana. „Ma tahan, et mu väike tüdruk end hästi tunneks.“ Jätkasin sosistamist talle kõrva suudluste vahel. Hõõrusin teda veidi kiiremini. „Sa oled nii armas väike tüdruk. Mulle meeldib sind hoida ja puudutada.“

Mulle meeldib sind SIIN kõige rohkem puudutada."

Amanda hingas tõesti raskelt; ta pea oli tahapoole kallutatud ja silmad kinni. Ma tundsin, et ta on kohe orgasmini jõudmas. Ma hõõrusin teda kiiremini. „Sa oled nii seksikas. Ma tahan, et sa end nii hästi tunneksid. Sperma su onu Markile.“ Ta kangestus ja oigas, peaaegu nagu oleks tal valus, kui orgasm ta keha läbistas. Ma tundsin oma sõrmedel sooja vedeliku pritsimist. Ma ei saanud aru, kas see oli piss või pritsis ta ise, aga sel hetkel polnud see tegelikult oluline. Ta ahmis õhku ja siis karjatas. Ma jätkasin hõõrumist, kuni ta mu käe mähkmest välja tõmbas.

"Oh jumal! (hinga) Oh jumal! (hinga)", oli kõik, mida Amanda suutis kokutada.

Me lamasime seal umbes paar minutit, kuni Amanda maa peale tagasi tuli. Lõpuks ta küsis: "Onu Mark, kas me just seksisime?"

„Noh, SINA just seksisid ja minu arusaamist mööda said sa ühe paganama hea orgasmi,“ ütlesin ma ja pigistasin uue kallistuse. „Aga ma pole veel seksinud. Kas sa tahaksid aidata mul end sama hästi tunda, kui ma sind tundma panin?“

„Aga ma ei tea, mida teha. Ma ei taha sulle haiget teha.“ Ta tundus veidi hirmunud olevat.

"Pole hullu, kaunitar, ma ei lase sul mulle haiget teha. Tee lihtsalt seda, mida ma ütlen, ja ma näitan sulle, mida teha. Ma luban, et kõik saab korda."

"Olgu. Kas see tähendab, et ma saan su asja näha?"

"Noh, võid sa seda teha, kui tahad, või võime seda teki all hoida, nagu mina sinuga tegin. Kumba sa eelistaksid?"

Ta mõtles hetke ja ütles siis: "Ma arvan, et ma tahan seda näha."

„Olgu, siis on praegu tuled põlema.“ Eelistasin ka seda varianti, sest nii näen Amandat paremini. Panin voodi kõrval oleva lugemislambi põlema. Ta pööras end uuesti minu poole ja mina olin selili. „Olgu, kaunitar, tõmba tekid alla.“ Ta tegi seda, paljastades mu telgis aluspüksid. „Oota hetk, midagi on valesti,“ ütlesin ma. Amanda nägi murelik välja. „Ma tean – ma olen peaaegu alasti, aga sina mitte! Kuidas oleks, kui sa võtaksid minu jaoks öösärgi seljast?“ Vaevalt olin need sõnad öelnud, kui roosa öösärk lendas läbi õhu toa teise otsa. „Ah, see on palju parem. Aitäh, kaunitar!“ ja ma sirutasin käe, et puudutada tema pisikesi nibusid.

Pärast seda, kui olin teda hetkeks silitanud, võtsin õrnalt Amanda käe ja puudutasin mind läbi aluspükste. "Olgu, nüüd puuduta mind õrnalt – vaata, mis tunne see on."

Amanda kobas ettevaatlikult ringi. „Niimoodi?“ küsis ta. Ta toetas end veidi üles, et mind paremini ulatuda.

„Jah, just nii. Sul läheb suurepäraselt, see on tõesti hea tunne. Olgu, nüüd palun tõmba mu aluspesu aeglaselt alla.“ Tõstsin oma tagumikku ja ta tõmbas aluspükstest mööda mu puusadeni, paljastades mind täielikult.

Ta ahhetas: "See on nii suur! Kuidas see sulle pükstesse mahub?"

„See läheb nii suureks ainult siis, kui ma olen koos sellise ilusa tüdrukuga nagu sina.“ Ta naeratas selle peale. Ma läksin instruktori rolli: „See on nüüd minu peenis. See on see osa, mis tundub praegu tõeliselt hea, just nagu su häbeme tundis end hästi. Siin all on minu munandikott; mõned inimesed kutsuvad neid pallideks või pähkliteks. See on meeste jaoks see kõige õrnem osa. Me ei hakka sinna praegu minema. Keskendume lihtsalt minu peenisele. Nüüd mine ja puuduta seda päriselt.“

Panin ta käe endale peale. "Mähi oma käsi ümber selle ja libista niimoodi üles-alla."

Tema käsi vaevu mahtus, aga ta sai hakkama. „Nii?“ Tema pilk oli mu peenisel kinni.

„Oo jaa, just nii. See tundub tõesti hea,“ julgustasin ma.

Samal ajal kui ta mind silitas, selgitasin talle: „Olgu, nunnu, enne kui ma jõuan sinna, kus ma ei saa millestki aru, peaksin sulle ütlema, mida oodata.“ Ta vaatas mu nägu. Tema nägu oli nii taevalik, lihtsalt anus, et talle pritsitaks. „Oh, sa oled nii ilus,“ kommenteerisin ma. „Ma hakkan sulle ütlema, et tee erinevaid asju, ja ma ei pruugi aru saada. Pole hullu, proovi lihtsalt teha seda, mida ma sulle ütlen, nii hästi kui suudad. Kõige tähtsam on see, et ära lõpeta seda enne, kui ma käsin sul lõpetada. Saad aru?“ Osutasin ta käele oma peenisel.

Ta noogutas "Mhmh."

„Kui ma orgasmini jõuan, pritsib siit spermat välja,“ osutasin oma peenise peale. „See on kleepuv valge vedelik, sa tunned selle ära, kui seda näed. See ilmselt pritsib sulle peale, aga see on okei.“

Ta vaatas mu peenist ja ütles: "Olgu."

„Nüüd mine natuke kiiremini,“ ütlesin talle. Ta kiirendas oma liigutusi. „Vaata mind ja naerata.“ Ta vaatas mind. Tema naeratus on lihtsalt nii ingellik. „Ütle mulle, kui väga sa mind armastad.“

„Onu Mark, ma armastan sind üle kõige!“ ütles ta rõõmsalt. Ta vaatas talle silma, kui ta seda ütles, ja see oli puhas muusika mu kõrvadele.

„Oh jumal, ma armastan sind ka, mu armas väike tüdruk!“ vastasin ma. Olin juba peaaegu valmis. „Tee nüüd kiiremini.“ Ta istus mu kõrvale, et mind paremini kätte saada, ja suutis sel viisil tempot kiirendada. „Ütle mulle nüüd, et sa tegid oma mähkme märjaks ainult minu jaoks.“

Ta arvas ilmselt, et see on rumal ütlus, aga ta ütles seda ikkagi. „Onu Mark, ma märjaks tegin oma mähkme ainult sinu jaoks.“ Minul aitas.

"Oh jumal, ma hakkan seemnepurskele tulema! Tee seda nii kiiresti kui võimalik! Suuna see oma rinnale!" ütlesin ma väga kiiresti.

Ta suutis mind vaevu sihtida, enne kui ma välja tulistasin, aga ma tabasin teda otse rinnale. Ta peatus esimese pritsi peale, aga ma ütlesin talle: "Jätka! Jätka!" Ta jätkas kiiresti ning teine ​​ja kolmas prits tabasid sügavamalt tema rinda ja kõhtu. Lõpuks, pärast seda, kui viimane tükk ta käele oli voolanud, lasin tal peatuda. Kõik, mida ma suutsin kokutada, oli: "Oh jumal... (hinga) See oli fantastiline! (hinga)"

Amanda vaatas mind, mu pehmenevat peenist ja spermat, mis oli kogu tema peal. Ta tundis seda oma käel. „See on kõik kleepuv,“ ütles ta.

„Jah, on küll. (hinga) Selline on sperma. (hinga)“ Hakkasin toibuma. „Oh, mu nunnu – mu ilus, kena ja SEKSI väike tüdruk – sa tegid suurepärast tööd! See oli parim orgasm, mis mul on olnud ma ei teagi millal. Tule siia ja lase mul sind kallistada!“

„Aga ma olen täiesti sassis!” ütles ta.

„Nii et me mõlemad oleme nii sassis. See ongi osa lõbust. Nüüd las ma kallistan sind!“ Tõmbasin ta enda peale ja andsin talle suure sassis kallistatuse.

Me jäime sinna minutiks, siis küsis Amanda: "Onu Mark?"

"Jah, mu nunnu?"

"Nii et te just seksisite, eks?"

„Jah, ma tegin seda kindlasti.“ Olin sellest ikka veel eufoorilises eufoorias.

Ta vaatas mulle otsa: "Kas ma jään rasedaks?"

"Ei, kaunitar, sa ei jää sellest rasedaks. Sa saad rasedaks jääda ainult siis, kui ma sulle tuppe pritskan ja isegi siis ainult teatud aegadel. Ma tulin su tupest välja, seega sa ei jää rasedaks."

Ta peatus hetkeks ja ütles siis: "Oleks kõik korras, kui ma sinust rasedaks jääksin."

„Aitäh, see on küll väga kena öelda.“ Ma teadsin, et see poleks okei, kui ma ta rasedaks jätaksin, aga ma võtsin komplimendi ikkagi vastu.

Mäletan, et mõtlesin, et oleme niisama veel paar minutit ja siis peseme end puhtaks, enne kui oma vooditesse magama läheme. Mäletan, et mõtlesin, et peaksin Amandale meelde tuletama, et ta enne lahkumist oma öösärgi kaasa võtaks – paari minuti pärast. Järgmine asi, mida mäletan, oli äratuskella helina.

4. päev - teisipäev

Sirutasin käe, et sumisev äratuskell välja lülitada, ja võtsin hetke, et ärgata. Pöörasin käe voodiservale istukile, aga taipasin, et Amanda lamas otse minu kõrval. Ma ei pannud teda kunagi oma voodisse tagasi. Ta lamas seal alasti, välja arvatud märg mähe. Tema juuksed olid sassis ning rind ja käed olid kaetud kuivanud spermaga. Kui järele mõelda, oli see ka minul rinnal. Me olime kindlasti täielikus segaduses. Kui Cindy oma tütart praegu näeks, saaks ta südamerabanduse. Oh ei: KUI CINDYL OLEKS AIMUGI, MIDA ME TEGIME, SIIS TA TAPAKS MIND ÄRA! Tundsin end hetkega uskumatult süüdi. Eile õhtul seksisin oma 10-aastase õetütrega! Mida ma pidin tegema? Mida ma pidin ütlema? Pähe tuli üks mõte – helistada Reginale. Ei, see oleks kohutav tegu! Ma vaevu tundsin Reginat. Vaatamata meie vestlustele ja eilsele lõbule tundsin teda vaid 2 päeva. Minu teada oleks ta võinud mind politseisse kaevata või, mis veelgi hullem, Cindyle (jah, ma kartsin oma väikest õde rohkem kui politseid). Ei, ma pean selle ise välja mõtlema.

Ronisin ettevaatlikult Amanda ümber, et voodist välja tulla, ja läksin vannituppa duši all käima ja habeme ajama. Lootsin, et dušš aitab mul pead selgeks teha. Ei teinud seda. Kui magamistuppa tagasi jõudsin, oli Amanda juba ärganud ja lahkunud. Tundsin kergendust, sest mul polnud ikka veel aimugi, mida talle öelda. Panin kiiresti riidesse ja läksin kööki hommikusööki tegema. Lisaks minu tekitatud fiaskole oli see tema jaoks ka koolipäev.

Kui mu teine ​​portsjon vahvleid lauale ilmus (ma tean, et valikuvõimalusi polnud. Aga minu puhul need toimivad ja Amandale meeldivad), tuli kööki mu vaene, süütu, väärkoheldud õetütar, kelle armid ma ilmselt kogu eluks sain. „Tere hommikust, onu Mark!“ hüüdis ta rõõmsalt ja kallistas mind kiirelt, enne kui köögilaua taha istus.

Ma kartsin talle isegi otsa vaadata, aga teadsin, et pean muusikaga silmitsi seisma. Tal oli seljas valge seelik ja pluus, mille ma talle eile ostsin. Neitsivalge – kui irooniliselt kohatu. „Tere hommikust, kaunitar,“ ulatasin talle taldriku oma kuulsate vahvlitega. „Me peame eilsest õhtust rääkima.“

„Sa mõtled, et me seksisime?“ küsis ta siirupit valades.

„Jah, ma mõtlen seksi. Kullake, see, mida me tegime – ei, see, mida „mina“ tegin, oli viga. Ma poleks tohtinud sulle seda eile õhtul teha.“ Ma lootsin, et eilsed sündmused ei teinud talle liiga palju haiget.

„Miks mitte? See oli lõbus ja mulle meeldis,“ ütles ta suu täis. Oleksin pidanud talle ütlema, et ta ei räägiks suu täis, aga see oli praegu mu nimekirja lõpus.

"Aga nunnu, sa oled seksiks liiga noor JA sa oled mu õetütar. See on lihtsalt nii mitmel tasandil vale."

Amanda oli segaduses: "Aga miks see vale on? Kas ma ei teinud seda õigesti? Kas ma tegin sulle haiget?"

Ma üritasin selgitada, aga mul ei läinud eriti hästi. „Ei, sa ei teinud mulle haiget, aga mina tegin sulle haiget. Sa ei pruugi seda veel aru saada, aga mina sain. Ma soovin, et saaksin seda paremini selgitada. Asi on selles, et täiskasvanud ei tohiks lastega seksida. Vähemalt mitte enne, kui nad on vanemad. Ja pereliikmed ei tohiks samuti omavahel seksida. Seda nimetatakse intsestiks ja see on ka vale. Kas sa saad aru?“

Ta vaatas mind ja mõtles hetkeks mu öeldu üle. "Vabandust, ma ei saa aru. Miks see vale on?"

Sel hetkel taipasin, et ma ei jõua kuhugi. "Soovin, et ma teaksin, kuidas seda paremini selgitada. Las ma mõtlen selle üle natuke ja võib-olla ma mõtlen hiljem välja, kuidas seda sulle öelda. Olgu, nunnu?"

„Olgu.“ Ta peatus uuesti. Teadsin, et tuleb järjekordne küsimus. „Onu Mark?“

"Jah, Kullake?"

"Kas see tähendab, et me ei tohi ka kallistada?"

„Muidugi, me võime kallistada! Tule siia, sa väike nunnupirukas, parem kallista mind kohe praegu kõvasti ja pehmelt!“ Ta astus ümber laua ja ma panin käed tihedalt ümber tema.

„Mul on hea meel, sest mulle meeldib sind kallistada.“ Siis andis ta mulle suudluse huultele. Tavaliselt suudlesime põsele.

"Olgu, kas te olete kõik kooliks valmis? Varsti ongi aeg minna."

"Mhmh." Ta haaras oma seljakoti ja hakkas mu auto poole minema.

"Pea meeles, et täna on pärast kooli ujumismeeskonna trenn. Kas sul on ujumistrikoo kaasas?"

„Oh, ma unustasin!“ Ta jooksis tagasi oma tuppa. Minuti pärast tuli ta välja. „Sain aru!“

Ma sõidutasin Amandat kooli. Kui me Rydelli keskkooli jõudsime, ütlesin ma: "Kallis, veel üks asi ja see on väga oluline. Palun ära räägi KELLEGILE eilsest õhtust. Saad aru?"

„Olgu, onu Mark. Ma ei ütle midagi,“ vastas ta, vaadates autoaknast välja oma sõpru.

„See on hea, sest paljud inimesed ei saaks aru ja võivad väga ärrituda, eriti minu peale.“ Tahtsin olla kindel, et ta saab sellest aru. „See võib isegi tähendada, et ma ei saa sind enam näha.“

„Ära muretse, ma ei räägi kellelegi,“ ütles ta pisut hajameelselt. „Armastan sind, onu Mark – näeme hiljem!“ Ta kallistas mind kiiresti, hüppas autost välja ja jooksis kooli. Ma jälgisin teda, et veenduda, kas ta ikka korralikult sisse sai.

Vaid minut hiljem sain tekstisõnumi.

RC: (Regina Clark) Tubli töö, täkk! Ma teadsin, et sinus on potentsiaali! © Vajusin lihtsalt toolile ja katsin näo kinni. Hullemaks minna ei saaks.

MM: (Mark Matthews) Palun ärge tehke nalja. See oli viga. Seda poleks tohtinud juhtuda. RC: Miks mitte? Kas see oli nii hull?

MM: Pole mõtet. See oli vale, väga-väga vale. Olen kindel, et jätsin Amandale eluks ajaks armi.

RC: Minu kuulduse järgi mitte ©

MM: Ei mingeid nalju enam! Mul on juba niigi piisavalt halb olla.

RC: Sa oled tõesti ärritunud?

MM: Muidugi! Kas sa ei oleks?

RC: Sa vajad abi. Kas sa saaksid minu juurde tulla?

MM: K. 20 minutit?

RC: Näeme siis

Oma paranoilises meeleseisundis kujutasin ette, et Regina majas ootavad mind politseinikud, kui ma sinna jõuan. Siis kujutasin ette Cindyt seismas Regina esihoovis, käes haavlipüss ja sihtimas mind. See mõte oli üsna naeruväärne, sest Cindy kardab relvi, aga kahe nägemuse vahel hirmutas Cindy mind rohkem. Kui ma Regina koju jõudsin, polnud kusagil näha ei minu kujuteldavat terroristide reageerimismeeskonda ega relvastatud õde. Kui Regina mulle ukse avas, pidi ta märkama minu rahutut olekut.

„Oh Mark, sa näed kohutav välja! Sa oled selle pärast tõesti nii endast väljas. Tule siia, sa suur lurjus!“ Ta kallistas mind ja sirutas käe, et mu põsele musi anda. „Pole hullu, ma luban. Tule istu maha.“ Ta juhatas mind oma elutuppa. „Siin – võta klaas veini. Ma tean, et ilmselt on veel natuke vara joogi jaoks, aga sa näed välja nagu sa vajaksid seda tõesti.“ Ma tavaliselt alkoholi ei joo, aga seekord võtsin Regina pakkumise vastu. Ta valas ka endale klaasi.

Regina asus kohe asja kallale. „Olgu. Nüüd räägi mulle, mis juhtus.“

Andsin talle Readers Digesti versiooni – eile õhtul oli torm, Amanda kartis, ta läks minuga voodisse ja see viis mind tagasipöördumatusse punkti.

"Oh, sa kõlad nii – kliiniliselt. Sa kõlad nagu tunnistaksid kuritegu üles."

"Jah, noh, ma arvan, et ma teen just seda."

„Oh, sa vajad NII palju abi.“ Ta pani oma käe minu käele. „Olgu, ma räägin sulle midagi endast. Mulle ei meeldi seda lugu rääkida, aga ma arvan, et sa pead seda kuulma.“ Regina alustas oma lugu. „Kui ma sain 11-aastaseks, hakkas mu isa minuga seksima.“

„Oh, mul on nii kahju seda kuulda. Mul polnud aimugi, et sind lapsena väärkoheldi.“ Püüdsin olla toetav.

„Ei, see pole nii. Palun, lase mul lihtsalt see segamatult läbi elada,“ jätkas ta. „Nagu ma ütlesin. Mu isa hakkas minuga seksima. Alguses oli see lihtsalt riiete kaudu katsumine, aga hiljem tulid mu riided seljast. Ta näitas mulle ka, kuidas teda puudutada ja riided seljast saada. Lõpuks kaotasin temaga süütuse. Muidugi oli see enne Teismeliste Revolutsiooni ja uusi seadusi, seega tol ajal peeti seda lapse väärkohtlemiseks. Aga asi on selles, et mulle see meeldis! Mulle meeldis tähelepanu, mida mu isa mulle pööras. Ta pani mind oma kehas hästi tundma. Ta õpetas mulle ka seksi kohta – päris seksi, mitte neid rumalaid asju, mida seksuaalkasvatuse tunnis õpetati. Kui ma isaga koos olin, ei tundnud ma end kohmaka väikese tüdrukuna, vaid ilusa naisena. Seal polnud väärkohtlemist ega traumat, oli lihtsalt armastus ja tugi.“

"Mulle meeldis isaga aega veeta – sealhulgas seksida –, aga see polnud ainult see. Tal oli oma koopas kollektsioon vanamoodsaid mänguasju, nii oma lapsepõlvest kui ka isegi minu vanaisa ajast. Ta näitas mulle kõike ja me mängisime koos nendega. Kas te suudate ette kujutada tänapäeva lapsi mängimas millegagi, mis EI OLE elektrooniline? Oli üks mänguasi, ruudukujuline pusle nimega Ludwigi kuubik, mis mind tundide kaupa paelus. Kui ma selle lõpuks lahendasin, oli isa minu üle nii uhke. Me armatsesime tema koopas, et minu edu tähistada."

"Aga sel päeval tabas ema meid. SEE oli siis, kui trauma algas. Nägin, kuidas politsei mu isa minema viis. Järgmisel päeval viskas ema kõik isa vanad mänguasjad minema. Ja see oli alles algus."

Järgmised paar aastat mu elust olid puhas põrgu. Mind saadeti mitmete psühhiaatrite juurde, kes kõik eeldasid, et ma eitan oma isa väärkohtlemist, ja mitte keegi neist ei näinud minu isa kaotuse traumat. Pidin nii mitu korda kohtus tunnistajana käima, aga mul ei lubatud kunagi oma isa näha. Mu ema ei lubanud mul isegi temast rääkida.

„Lõpuks, kui ma 18-aastaseks sain, ei suutnud ta mind enam peatada. Läksin vanglasse oma isa vaatama. Aga kui ma teda lõpuks nägin, oli juba liiga hilja. Ta oli vaid tühi kest sellest, kes ta kunagi oli. Mäletate seda lühikest aega umbes 15 aastat tagasi, kui arvati, et pedofiilia on ravitav haigus? Noh, „raviks“ oli tonnide viisi ravimeid ja ulatuslik aju elektrošokiteraapia. Mu isa oli üks nende katsealustest. Kui ma teda nägin...“ Regina peatus ja talle tuli pisar silma. „Kui ma teda nägin... (neelatus) polnud ta enam mu isa. Ta... Ta vaevu tundis mind ära!“ Nüüd oli ta tõeliselt ärritunud. „Need värdjad praadisid mu isa aju ära! Nad „ravisid“ ta ära, pannes ta mind unustama!“ Regina lihtsalt istus seal ja nuttis.

Liikusin Regina juurde ja panin talle käe ümber. Tulin tema juurde abi ja lohutust otsima, aga nüüd olin mina see lohutaja. „Issand jumal, Regina, mul polnud aimugi. See pidi sulle põrgu olema.“ Kallistasin teda ja hoidsin teda. Ma tõesti ei teadnud, mida muud teha või öelda.

Minuti pärast kogus ta end uuesti. „Näed, Mark, (nuuks) minu trauma ei olnud seotud isaga, vaid ILMA isata. Ära iial arva, et Amanda ei tunne armastust ainult seetõttu, et ta on nii noor. Ta VAJAB kedagi, kes talle seda armastust näitaks. Sa tegid seda tema heaks eile õhtul. Sa ei pruugi seda aru saada, aga see oli parim asi, mida sa tema heaks teha said.“

Hoidsin Reginat ikka veel süles. „Mul on nii kahju, et su isa sinult ära võeti, ja ma saan aru, miks sa mulle seda ütlesid. Sul on tõesti hea mõte, aga see on mulle liiga keeruline. Terve elu teadsin, et lapsi ei tohiks ära kasutada. See on lihtsalt vale. Muidugi, seksuaalse nõusoleku iga langes, aga see on ikka veel olemas. Mingi piir on ikkagi olemas. Kui sellest allapoole minna, siis eksid. Seda on raske lihtsalt välja lülitada.“

Ta vaatas mulle silma. „Ma tean ja see on okei. Kui oled terve elu ühte asja uskunud, on raske see lihtsalt välja lülitada ja midagi muud uskuda. Aga see rumal vanusepiirang on meelevaldne ja sellel pole mingit pistmist tõelise armastusega. Kui ma toetasin Teismeliste Revolutsiooni, tahtsin, et see vanusepiirang täielikult kaotataks. Selle langetamine oli samm õiges suunas, aga sellest ei piisanud.“

Me jätkasime kõigest rääkimist – teineteisest, tüdrukutest ja kõigest, mis jutuks tuli. Ta näitas mulle ka oma klassikalist mänguasjade kollektsiooni, mille kallal ta oli oma isa mälestuseks töötanud – sealhulgas teist Ludwigi kuupi, mille ta internetist leidis. Ma pole kindel, kas see oli veini või Reginaga rääkimise pärast, aga lõpuks tundsin end veidi lõdvestunumalt. Alguses ma ei pannud seda tähele, aga ta täitis mu klaasi paar korda uuesti – ma ei lugenud enam uuesti. Tunni aja pärast olime mõlemad veidi joobes.

„Noh, ma ei saa niimoodi autot juhtida. Kas sa üritad mind purju juua ja mind ära kasutada?“ küsisin ma.

Regina naeratas: „Mis siis, kui ma olen? Mida sa sellega peale hakkad?“

Vastasin, pannes käed ümber tema ja suudledes teda. Kummardusin ettepoole ja lükkasin ta diivanile, millel me istusime. Tema pani käed ümber minu ja suudles mind vastu.

Minuti pärast katkestas ta meie suudluse. „Mul on idee. Olen olnud uudishimulik ühe asja suhtes ja ma arvan, et sina sobid ideaalselt.“ Ta tõusis püsti.

See jahmatas mind veidi. "Tahad minu peal midagi proovida? Kas ma olen mingi katsejänes?"

Ta rahustas mind: „Oh ei, ma olen kindel, et sulle meeldib. Ma lihtsalt proovin näha, kas mulle meeldib. Nüüd jää siia. Ma olen ainult paar minutit.“ Ta kõndis tagasi oma magamistuppa. „Ära tüüta!“ Umbes kolme minuti pärast kuulsin teda hüüdmas: „Kas sa oled valmis?“

Mul polnud aimugi, mida ta silmas pidas. "Milleks valmis?"

Regina jooksis oma magamistoast välja ja karjus: "Issi!" Ta nägi välja hoopis teistsugune. Ta vahetas riided sädeleva T-särgi ja lühikese volangidega teksaseeliku vastu. Isegi ta kingad nägid välja lapselikud. Juuksed olid tal patsid peas. Nagu oleks ta tüdrukute rõivakataloogist välja astunud. Need patsid hüplesid ringi, kui ta minu poole jooksis. Ta meikis end umbes kaheksa-aastaseks. Täpselt nagu eile, kui ta end näitas, olin ma jahmunud.

Ta hüppas mulle sülle ja kallistas mind kõvasti. "Issi! Ma igatsesin sind!"

Mul kulus hetk, et kõigest aru saada. Olgu, Regina tahtis rollimänge mängida – noore tüdrukuna. Ühes asjas oli tal õigus; see mäng meeldis mulle kindlasti!

Kui ma taipasin, mida me teeme, asusin kohe asja kallale. "Kuidas mu väikesel tüdrukul läheb?"

„Ma igatsesin sind, issi!“ Ta hüppas mulle sülle. „Tule minuga mängima!“

"Issi tahaks sinuga mängida! Aga kõigepealt pean ma kontrollima, kas sul on aluspüksid või mähe seljas."

„Issi, ma olen suur tüdruk! Mul on suurte tüdrukute aluspüksid jalas. Näed?“ Ta kergitas seelikut, et mulle näidata, ja naeratas mulle kuradilikult. Need olid roosad ja neil oli kiri „Issi tüdruk“.

„No nii et sul on ju aluspüksid jalas. Issi tüdruk, jah?“ naeratasin. „Sa tead, et see tähendab, et sa pead tegema kõike, mida issi ütleb, eks?“

„Mhmh!“ noogutas Regina teeseldud süütu ilmega näol. „Ma olen tubli tüdruk. Teen kõike, mida issi ütleb!“

„Olgu, esiteks, ma vean kihla, et mu väikesel tüdrukul on janu. Lähme toome sulle suure tassi midagi juua.“ Ma tõusin püsti ja juhatasin ta kööki.

„Issi, kas ma võin seda saada?“ Ta osutas veinile.

„Oh ei, väikesed tüdrukud ei saa sellest aru. See on täiskasvanute jook.“ Regina kortsutas kulmu, aga ma ignoreerisin teda hetkeks. Kontrollisin külmkappi. Nägin mahlapurki – ideaalne. Valasin talle plasttopsi. „Olgu, joo see kõik ära nagu hea väike tüdruk ikka.“

„Olgu, issi.“ Ta jõi kõik ära.

„Tubli tüdruk!“ Täitsin pudeli uuesti, aga ei sundinud teda kohe jooma. „Mis etendust me nüüd mängime?“

Mängisime paar korda peitust ja siis natuke aega hobusemängu. Igal pausil sundisin Reginat veel ühe joogi võtma. Justkui täpselt siis, kui ma hobusemänguna hakkasin väsima, hakkas ta nihelema.

Ta hoidis käed jalgade vahel. „Issi, ma arvan, et ma pean potile minema,“ ütles ta oma teeskleva süütu häälega.

„Tõesti?“ tegin kaasa. „Sul pole veel aeg potile minna. Mängime veel ühte mängu – KÕDITA KOLETIST!“ Hakkasin teda mööda maja taga ajama. Regina kiljatas ja jooksis minu eest minema. Ta tegi selle minu jaoks piisavalt keeruliseks, aga lõpuks tabasin ta tema magamistoas. Kukkusime ta voodile ja ma kõditasin teda igalt poolt.

„Hiihiii! Lõpeta juba! Hiihiiii!“ kiljatas ta, aga ta ei püüdnudki mind tegelikult eemale tõugata.

„Nüüd on Kõdikoletis su kallal!“ Kõditasin ta külgi, kõhtu, kaela, kõikjalt, kust sain ligipääsu. „Hiiiii! Ma teen end märjaks! Hiiiiii!“ ütles Regina naerdes.

Loomulikult jätkasin ma samas vaimus ja jälgisin ta aluspükse. Nägin, kuidas mulle ilmus märg laik ja see kiiresti suurenes. Lõpuks lõpetasin ta kõditamise ja vaatasin lihtsalt, kuidas ta aluspüksid läbimärjaks said.

„Oh ei! Ma märjan oma aluspüksid läbi!“ ütles ta, aga ta ei püüdnudki peatuda. „Ma märjan end nagu väike tüdruk!“ Ta hoidis jalad laiali, et ma näeksin. Tema aluspüksid olid läbimärg ja ta hakkas oma teki peale suurt märga kohta tegema. Jumal, see oli ilus.

„Oh, mu väike tüdruk märjab ennast. Las issi tunneb, kui märg sa oled.“ Sirutasin käe ja katsusin Regina märgu aluspükse, kui ta veel pissis. Need olid soojad ja märjad. Tundsin, kuidas ta piss läbi aluspükste tuli. „Mu väike tüdruk märjab ka mu kätt!“

„Vabandust, issi.“ küsis ta häbelikult: „Kas sa oled mu peale vihane, et ma ennast märjaks tegin?“

„Oh ei, ma pole vihane. Väikestel tüdrukutel on okei end märjaks teha. Ma pean oma väikese tüdruku enesetunnet parandama.“ Libistasin sõrmed mööda ta aluspükste kiilu. Tema piss aeglustus imeväikeseks nireks ja paari viimase spurdiga see lõpuks lakkas.

„Oh issi, see on nii hea tunne!“ nurrus Regina.

„Võtame need märjad aluspüksid jalast.“ Tõmbasin ta läbimärjad aluspüksid mööda jalgu alla ja nägin teda esimest korda täiesti paljana. Ta oli korralikult maandumisribaks pügatud. Kui aluspüksid olid jalast võetud, pidin tema ilu kiitma. „Oh, mu väike tüdruk on nii ilus. Sa oled ilma aluspüksteta veelgi ilusam!“

"HeeHee! Issi, sa oled rumal!"

„Aga sa oled nii ilus. Eriti just siin.“ Puudutasin ta pilu.

"Mmm, mulle meeldib, kui sa seda teed!"

„Ma tahaksin näha, kuidas sa ennast sealsamas puudutad.“ Võtsin ta käe ja panin selle ta jalgade vahele. „Siin, lase issi vaadata, kuidas sa ennast puudutad. Ma tahan näha, kuidas mu väike tüdruk end hästi tunneb.“

"Oooh, sa oled küll ulakas issi!"

„Pea meeles, et sa pead tegema kõike, mida isa sulle ütleb!“ naeratasin vastu.

„Kas ma teen seda õigesti, issi?“ küsis ta teeskleva süütu häälega.

Regina masturbeerimist vaadates võtsin riided seljast. Siis läksin temaga voodisse. Võtsin ta pluusi seljast, aga jätsin seeliku selga. Imesin õrnalt ta nibusid.

„Oh issi!“ ahmis ta õhku. „See meeldib mulle!“

„Siin lase issil end puudutada. Nüüd võid issi kehaosadega mängida.“ Liigutan ta käe oma erektsioonile.

"Oooh, mänguasi!" ütles ta rõõmsalt. "Mulle meeldib mänguasjadega mängida!"

Silitasin Reginat sõrmega, kui ta mind pumpas. Tahtsin end tema kaunisse tuppe panna, aga mul polnud mingit kaitset. Ilmselt ütlesin seda valjusti või luges Regina mu mõtteid, sest ta sosistas: "Noh, ma võtan pille."

See oli kõik, mida ma kuulda tahtsin. Asetasin end tema peale ja libistasin end sisse. Oli möödunud nii palju aega sellest, kui ma naisega armatsesin. See oli nii hea tunne! Ei läinud kaua aega, kui ma lähedale jõudsin. "Mu ilus väike tüdruk. Issi hakkab su printsessi kehasse orgasmi tegema."

„Jah, issi, sperma minu sisse!“ Ta peaaegu karjus. Tundsin, kuidas kogu ta keha – kaasa arvatud tupe – pinguldus. See aitas. Me tulime kokku. Pingutasin nii kõvasti, nagu oleksin galloni vett pritsinud. Oma orgasmilises seisundis kujutasin ette, kuidas mu sperma tema suust välja tuleb.

Keerasin end selili, et Reginat mitte purustada, ja tõmbasin ta enda peale, ikka veel tema sees. Me olime niimoodi paar minutit.

„Vau. See oli uskumatu! SINA olid uskumatu!“ ütlesin ma lõpuks.

„Noh, sa olid ise ka päris uskumatu!“ Ta suudles mind.

"Tubli oled, väike tüdruk. Ma võiksin sellega väga ära harjuda."

Regina naeratas. „Mmm. Oli tore sinu jaoks väike olla. Mulle meeldis. Aga sa ju tead, et ma armastan oma noori poisse ja ma ei taha neist loobuda. Ja ma vean kihla, et sina ka ei taha oma väikestest tüdrukutest loobuda. Aga kui kellelgi oleks võimalus mind neilt ära võtta, siis see võid olla ainult sina. Niisiis, kui suur on minu võimalus, et ma võtan su sinu noorte tüdrukute käest ära?“ küsis Regina.

Vastasin ülbelt (kas „ülbe“ on üldse päris sõna?) „Ma ei tea. Aga kui keegi suudaks seda teha, siis oleksid see sina! Aga tõsiselt, mis oleks, kui me praegu lihtsalt hoiaksime asjad vabad? Ei mingeid kohustusi ega hüvesid, aga selline „sõbrad hüvedega“ asi. Tahaksin sind kunagi uuesti näha, eriti selles riietuses!“ Tõmbasin õrnalt ta seelikust.

Ta naeris: "Mulle meeldib see mõte. Vaatame, kas sa TEENID õiguse mind selles riietuses uuesti näha."

Oleksime voodis kauemgi olnud, aga pissist hakkas külm. Aitasin Reginal tekki ja linasid vahetada ning üldiselt koristada. See oli vähim, mida teha sain, kuna ma panin ta segadusse ajama. Kui kõik oli koristatud, rääkisime veel natuke aega. Veini mõju kadus ja ma võisin ohutult autot juhtida, nii et läksin koju.

Kodus ei suutnud ma Reginat ja kõike, mida ta ütles, peast välja saada. Tegin oma minijõusaalis eriti intensiivse treeningu. Ma ei tea, miks, aga alati, kui olen stressis, rahustab intensiivne jalgade kõverdamine, kõhulihaste harjutused ja rinnapressid tavaliselt mu meelt. Ja mul oli vaja oma meelt rahustada nagu ei kunagi varem.

2. osa

Hiljem pärastlõunal sõitsin Amanda kooli, et ta ujumismeeskonna treeningult peale võtta. Basseinihoones oli kena olümpiasuuruses bassein. See oli ühine hoone keskkooli, põhikooli ja nooremate klasside vahel. Igal koolil oli seda kasutada üks päev nädalas.

Sisenesin majja ja istusin tribüünil esimesse ritta, kus istusid mõned lapsevanemad. Seal oli kümme tüdrukut sinistes ujumistrikoodes, sealhulgas Amanda. Märkasin Amandat; ta ujus selili. Mõne minuti pärast puhus treener vile ja kutsus tüdrukud basseinist välja. Ta nägi välja minust veidi vanem – võib-olla neljakümnendate alguses – ja veidi jässakas, aga ikkagi nägi ta välja heas füüsilises vormis. Nad kogunesid tema ümber, kui ta neile juhiseid andis. Alles siis sain ma kõiki tüdrukuid hästi näha. Kümme ilusat väikest 10–12-aastast tüdrukut seisid kõrvuti, mõned pikemad, mõned lühemad, mõnel olid hästi arenevad rinnad ja mõnel oli vaid väike areng. Amanda oli üks lühemaid. Mõned neist kohendasid oma ujumistrikoode jalgevahe, kuulates treenerit. Treener pani nad stardipositsioonile ja läks iga tüdruku juurde, kohendades tema asendit. Võib-olla oli see minu enda perversne kujutlusvõime, aga mulle tundus, et ta silitas mõnda arenenumat tüdrukut, kui ta neid asetas. Mõtlesin, et sel treeneril peab olema maailma parim amet.

Tüdrukud tegid stardipositsioonilt paar harjutushüpet ja siis oli treening läbi. Amanda nägi mind ja jooksis minu juurde. Tema selja taga karjus treener: "Summers! Tekil jooksmine on keelatud!" Amanda jäi seisma ja kõndis siis palju aeglasemalt minu juurde.

„Tere, onu Mark!“ Ta kallistas mind oma ikka veel märja ujumistrikooga. „Kas sa nägid mind ujumas?“

Kallistasin teda vastu, kuigi mu riided said märjaks. "Jah, kallistasin küll, Kullake. Ma arvan, et sa oled meeskonna parim ujuja! Nüüd mine vaheta riided ja ma ootan sind siin väljas."

„Onu Mark?“ Ta vaatas mind anuva pilguga.

"Jah, Kullake?"

„Meeskond tahab kooli lõpupidu pidada, aga treener ütleb, et me ei saa kooli basseini oma peoks kasutada. Kas me võiksime oma peo teie basseinis pidada? Palun?“ Ta tegi oma väga armsa näo, kui ta minult küsis.

Armsa tüdruku naeratusele pole tõelist kaitset. Vahel mõtlen, et me võiksime saavutada maailmarahu, kui armsate tüdrukute armee läheks üle maailma, kallistaks kõiki sõdivaid juhte ja paluks neil "palun lõpetage tapmine". Isegi kõige külma südamega diktaator ei suudaks sellele ei öelda.

Muidugi rõõmustas mind mõte, et kamp noori tüdrukuid ujumistrikoodes mu tagahoovis ja basseini ääres ringi jookseb. Kõik need noorte naiste kehad, mis mu ümber mängivad ja hüplevad, oleksid taevalikud. „Tead, nunnu, see kõlab hea ideena. Ma räägin su treeneriga, kuni sa riideid vahetad, ja näeme, kui sa välja tuled.“ Amanda muigas, joostes tüdrukute riietusruumi. Seekord oli minu kord karjuda. „Terksil jooksmine keelatud!“

See köitis treeneri tähelepanu. Ta tuli minu juurde. „Neile tuleb seda pidevalt meelde tuletada. See läheb nagu ühest kõrvast sisse ja teisest välja.“

Ma vastasin: "Jah, see võib võtta 500 korda, aga lõpuks nad õpivad. Tüdrukutega on vaja lihtsalt kannatlikkust – palju kannatlikkust."

"Sa pole ometi Amanda isa, eks?"

„Oh ei. Ma olen tema onu. Ma olen Mark. Mark Michaels. Tema ema Cindy on minu õde.“ Sirutasin käe, et tal kätt suruda.

„Meeldiv tutvuda, Mark. Mina olen Steve Wilson.“ Ta surus mu kätt.

Mõtlesin, et nüüd on hea aeg küsida: "Hei Steve, Amanda rääkis mulle, et tüdrukud tahtsid aasta lõpu basseinipidu korraldada, aga sellega oli mingi probleem."

„Jah, tüdrukud palusid küll, aga kooli eeskirjad keelavad basseinipeod. Ma tõstatasin selle probleemi isegi kooli hoolekogus, aga nad on basseiniga seotud vastutuse pärast mures. Nad kardavad, et keegi uppub. Ma ütlesin: „Tõesti? Need on treenitud ujujad, kes kasutavad seda basseini igal nädalal.“ Seega saavad nad selles basseinis terve päeva treenida, aga pidutseda nad ei saa. Kuidas see küll hullumeelne on?“

„Jah, see on hullumeelne. Aga mis siis, kui nad oleksid peo pidanud kusagil mujal, näiteks kellegi kodus?“ pakkusin ma välja.

"See võiks toimida, kui me veendume, et see pole ametlik kooliüritus. Aga kes oleks nii hull, et laseks kümnel noorel tüdrukul oma kodus ringi joosta?"

„Noh, ma olen vist piisavalt hull selleks. Mul on küll kena suurusega bassein ja aiaga piiratud tagaaed. See oleks neile hea turvaline ala.“

Steve'ile meeldis see mõte. „Noh, ma võin su pakkumise vastu võtta, enne kui sa saad aru, mida sa teinud oled. Viimane võimalus taganeda – oled sa kindel?“

„Ma olen kindel. Mul on üks sõber, kelle ma saaksin laste valvamiseks appi palgata. See saab olema lõbus.“ Mõtlesin Reginale. Võib-olla saaks Heather ka basseinipeost osa võtta. See teeks kokku 11 tüdrukut. See läks iga minutiga paremaks!

Nüüdseks hakkasid tüdrukud riietusruumist välja tulema, kooliriietes. Treener Wilson kutsus tüdrukud kokku.

„Tüdrukud,“ teatas ta, „ma tean, et te olete kõik pahased, et aasta lõpu basseinipidu ei toimu, aga Amanda onu, härra Mark Michaels, jumal õnnistagu teda, on oma kodu ja isikliku basseini teie peoks pakkunud.“

Tüdrukud rõõmustasid. Järsku ründas mind kamp teismeealisi tüdrukuid, nagu oleksin ma rokkstaar. Kujutasin ette, kuidas nad mu riided seljast rebivad, aga paraku oli see ainult minu peas. Amanda lihtsalt astus rahvahulgast eemale ja naeratas mulle, näol irve stiilis „Mulle meeldib, kui plaan paika loksub“.

Tüdrukud rahunesid lõpuks mõnevõrra maha. Märkasin, et kaks vanemat tüdrukut peatusid mureliku ilmega ja jooksid tagasi riietusruumi. Üks neist hoidis käsi jalgade vahel. Nädal tagasi poleks ma seda märganud. Nüüd oli see ainus asi, mida ma nägin. Vanemad hakkasid mind tänama, ilmselt sellepärast, et ma neile vastutuse võtsin. Me kõik arutasime kuupäevi ja leppisime kokku, et see toimub tuleval laupäeval. Enne kui kõik lahkusid. Treener Wilson tuletas kõigile meelde, et see ei saa olla ametlik kooliüritus, seega ei tohi keegi oma siniseid kooliujumistrikoosid kanda. Iga tüdruk peab kandma erinevaid ujumistrikoosid.

Kui peo kuupäev oli paigas, lahkusid kõik. Tõin Amanda koju ja ta lobises tormiliselt sellest, kui lõbus pidu tuleb. Helistasin Reginale, kui koju jõudsime.

„Hei, Sexy, kuidas sul läheb?“ kuulsin teda ütlemas. Mulle hakkas Regina hääl tõesti meeldima.

"Tänu sulle läheb mul palju paremini! Ma tõesti hindan, et sa aitasid mul täna hommikul asjad korda ajada. Sa andsid mulle palju mõtlemisainet."

„Mul on alati hea meel sind aidata! Kui sul on veel sellist abi vaja, anna mulle lihtsalt teada,“ ütles ta võrgutava tooniga.

"Naljakas, et sa mainisid 'abi'. Kas sul on juhuslikult laupäeval vaba?"

"Mark, kas sa kutsud mind kohtingule?"

„No mitte päris. Välja arvatud juhul, kui sa tahad, et meiega oleks kümme eelkooliealist saatjat,“ naljatasin ma.

„Mh? Mul pole aimugi, millest sa räägid, hull.“ Nüüd oli tema see segaduses.

"Noh, mind veendi korraldama Amanda ujumismeeskonnale sel laupäeval basseinipidu ja ma mõtlesin, kas sa saaksid mind peo korraldamisel aidata."

„Las ma arvan; Amandal oli siin oma käsi, eks?“ Regina on tark naine.

„Jah, ta tegi seda. Machiavelli oleks tema üle uhke olnud,“ ütlesin ma kerge uhkusega.

"Kas sa ütlesid 10 tüdrukut?? Ma ei saa teid 10 tüdrukuga üksi jätta, te ei tule siit eluga välja!"

Ma naljatasin: "Hei, kui ma pean oma loojaga kohtuma, siis ma arvan, et surm tüdrukute kamba läbi on parim viis seda teha!"

"Tead, mul on tunne, et Amanda pole sinu majas ainus skeemitaja."

„Oh ei, seekord oli see kõik Amanda idee.“ Kaitsesin end. „Olgu, ma ei hakanud talle selle pärast vastu vaidlema, aga ta sepitses selle ise ja viis selle ellu.“

Regina naeris. „Noh, ma nimetan sind ikkagi kaasosaliseks. Olgu, võit on käes; ma aitan sind. Aga see on ainult sellepärast, et ma ei taha, et need tüdrukud sind täiesti ära kurnaksid. Ma tahan, et mõned teist mulle ka alles jääksid!“

"Tänan abi eest ja panen selle kindlasti "Ma olen sulle ühe võlgu" tulpa."

„Sul on pagana õigus, sa jääd mulle võlgu. Ja ma NII naudin, kui mulle see kätte makstakse!“ ütles ta hääles kerge kurjuse noodiga.

Kui laupäevaseks päevaks abiks olnud, läksid mu mõtted tagasi siia ja praegusse ning õhtusöögile. Mul polnud täna õhtul erilist isu süüa teha. Eilne kokapidu oli päris töömahukas ja ma tahtsin köögist pausi teha. Otsisin Amandat, et talle öelda, et lähme õhtust sööma. Pole mingi üllatus, leidsin ta basseinist. Ma vannun, et tal pidid lõpused olema. Ta rõõmustas selle idee üle, peamiselt seetõttu, et andsin talle basseinis veel 30 minutit aega, enne kui ta pidi välja tulema ja riideid vahetama – jälle.

Läksime Robin Redi restorani. Seal oli päris rahvarohke ja pidime lauda ootama. Oodates nägi Amanda ühte oma ujumismeeskonna sõpra koos perega sisse tulemas. Amanda hüppas püsti, et teda näha. Nad hakkasid rääkima ja ignoreerisid kõiki teisi. Niisiis kõndisin vanemate juurde, et ennast tutvustada. Isa oli hästi riides, vähemalt pererestorani kohta. Ta oli ainus, kes kandis pintsakut ja lipsu. Emal oli seljas konservatiivne kleit, mis nägi välja nagu see oleks pärit 1950ndatest.

„Tere, mina olen Mark Michaels, Amanda Summersi onu.“ Sirutasin käe.

„Oo, tere! Niisiis, sina oled see hea samaarlane, kes pakkus end laupäevaseks peoks!“ Mees vastas ja surus mu kätt. „Jumal õnnistagu su südant! Mina olen Edward. Edward Kruz, aga võid mind Ediks kutsuda. Ja see on mu naine Helen. See pisike siin on meie noorem tütar Carrie.“ Väike Carrie peitis end ema kleidi taha, vaevu pead välja piilumas. Ta nägi välja umbes 6- või 7-aastane, selle vähese järgi, mida ma temast nägin. Naeratasin Carrie'le ja lehvitasin kergelt. Ta peitis oma näo ära. Ed jätkas oma tutvustust. „Ma oletan, et sa kohtusid meie vanema tütre Carlyga?“ Carly oli Amandast pikem ja nägi välja vanem, umbes 12- või 13-aastane, aga ta riided tundusid tema kohta natuke lapsikud. Tal oli seljas ühes tükis mustriline kombinesoon, mis meenutas mulle Amanda lühikesi pükse, ja tema keskmised pruunid juuksed olid patsidesse punutud.

„Tegelikult mind kunagi korralikult tutvustatud ei ole; täna pärastlõunal oli basseinis veidi kiire.“ Pöördusin Amanda poole ja ütlesin veidi valjemini. „Aga praegu pole tutvustamiseks liiga kiire!“

Amanda vaatas mind hetke ja sai siis lõpuks vihje. „Aa jaa. Onu Mark, siin on Carly ujumismeeskonnast. Mäletad teda?“

„Meeldiv tutvuda, Carly. Kas sa käid Amandaga samas klassis?“ küsisin ma.

Carly vastas häbelikult: "Ei, härra, ma käin seitsmendas klassis."

Tema maneerid avaldasid mulle muljet. „Oh, te ei pea mind härraks kutsuma, võite mind lihtsalt härra Markiks kutsuda.“

Edward sekkus vahele. „Ah, härra Michaelsiga on kõik korras.“ Olgu pealegi, mõtlesin endamisi.

„Jah, härra Michaels.“ Ta tundus nii häbelik, ta nägi väga armas välja. Ma lihtsalt jumaldasin neid patse tal.

Tüdrukud jätkasid vestlust ja Edward tõmbas mind kõrvale. „Härra Michaels, ma ei mäleta, et oleksin teie nägu meie kirikus kunagi näinud. Mis kirikus te käite?“

"Noh, ma pole ammu üheski kirikus käinud. Ma pole päris kindel, kas..."

„Sa kõhkled, eks? On palju inimesi nagu sina – nad pole oma usus kindlad, aga tahavad teha õiget asja.“ Ta ulatas mulle väikese kaardi. „Siin, võta see ja igal pühapäeval, kui tunned, et vaim sind kutsub, võid vabalt sisse tulla ja seda kaarti saduldajatele näidata. Hea mees nagu sina on alati meie karjaga oodatud.“

Heitsin pilgu kaardile. Tundsin kiriku ära. See oli linna suurim kirik. Jutlustajaks oli auväärne James Jones – kohalik kuulus ja piisavalt tuntud ka kogu osariigis. Ta oli tihti uudistes, kohtus vahel isegi kuberneriga. Kuulsin ka kuulujutte, et tema kirik oli kasvanud nii suureks, et sellel oli tõsine poliitiline võim. Mõned radikaalsemad allikad väitsid isegi, et Jones ja tema kirik pidasid linnavalitsust. Aga ma ei pööranud sellele kunagi tähelepanu. Nemad ei seganud mind ja mina ei seganud neid. „Olgu, muidugi, kui vaim mind kutsub.“ Panin kaardi taskusse. Vaim ei kavatsenud mind kunagi kutsuda.

Õnneks muutis Edward teemat. „Kuule, Mark, kas sellel basseinipeol ei ole ühtegi poissi?“

Ma rahustasin teda: „Oh ei, need on ainult ujumismeeskonna tüdrukud. Mul on sõber, kes aitab minuga pidu korraldada, seega peaks meil asjad kontrolli all olema. Lisaks on mu tagaaed aiaga piiratud, nii et tüdrukud on seal turvalises kohas.“

„Tänu Issandale! Pean tunnistama, et olime veidi mures, sest me ei tundnud sind. Aga ma näen, et sa oled hea iseloomuga mees. Võõrastega ei saa seda kunagi vahet teha, eriti pärast seda saatanlikku Teismeliste Revolutsiooni. Patused. Kõik nad on lihtsalt patused.“ Ta läks jutlustama. „Need eksinud noored suunduvad Saatana koopasse, ma ütlen sulle. Noh, Helen ja mina ei lase sel Carly ega Carrie'ga juhtuda. Neil pole mingit pistmist ühegi teismelise poisiga. Ja lihalikke tegevusi ei toimu enne, kui kõik mu armsad tüdrukud on korralikult hea mehega abiellunud. See ongi teekonna häving, tead küll.“

„Noh, ma ei vaidle selle vastu,“ vastasin ma. Ilmselgelt oli tal sellel teemal kindel arvamus ja ma ei tahtnud temasugusega vaielda, eriti avalikult. Mõtlesin korraks mainida, et abieluväline seks on toimunud sajandeid ja ühiskond pole ennast veel hävitanud, aga ma otsustasin ümber.

Ta jätkas oma jutlust: „Tead, millest tänapäeva noortel puudu jääb?“ Ta ei oodanud minu vastust: „Kuulekus. Kuulekus esmalt Jumalale ja ka vanematele. Lapsi tuleb juhendada ja neile tuleb öelda, mida teha ja mis on nende koht. Me õpetame oma tüdrukuid teadma, et nende koht on mehe kõrval, ja selle mehe eest hoolitsema. Ma isiklikult hoolitsen selle eest. Kas pole nii, Helen?“ Ta pöördus korraks tagasi oma naise poole, kes alistunult tema taga seisis.

„Jah, muidugi on. Kallis,“ vastas ta kuulekalt.

„Oo, ma olen täiesti nõus, et lapsed vajavad õiget juhendamist,“ ütlesin sarkastiliselt. Mulle meenus eilne õhtu, kui ma Amanda käe tema mähkmele ja hiljem oma peenisele „juhtisin“. Sel hetkel taipasin esimest korda, et mõtlesin eilsele õhtule ilma süümepiinu tundmata. Edward jahus sellest, kuidas ta oma tüdrukuid kontrollib ja ei lase neil seda või teist teha. Arvestades, kuidas ta rääkis oma tütarde iga liigutuse kontrollimisest, kas see, mida ma tegin, oli siis nii halb? Ma ei saanud eitada, et Amanda oli seksikas, ega ka seda, et ta tundis seksuaalseid tundeid. Kas ma tegin sama, kuulutades, et seks Amandaga on vale?

Ma ei saanud Edwardist enam aru, millest ta rääkis, kuni ta hetkeks vaikis ja siis ütles: „Summers, jah? Ma tean ühte Summerit kirikust – Derek Summersit, ühte meie arhivaaride hoidjat. Kas on mingeid sugulasi?“

„Tegelikult küll. Derek on Amanda isa ja tema ema Cindy on minu õde.“

Edwardi silmad lõid särama. „No jumal õnnistagu mind! Mina ja Derek töötasime ka mõned aastad tagasi samas kontoris.“ Ta hüüdis oma naisele. „Hei, Helen, kas teadsid, et Amanda on Derek Summersi tüdruk?“

Helen vastas kuulekalt. „Tõesti? Derek ja Cindy? Oh, ma arvan, et see on imeline! Cindy on nii hea ema!“

Edward pöördus minu poole. „Jah, Derek on hea mees. Head väärtused, tal on. Kahju ainult, et nad...“ Ta vaatas Amandat. „Noh, inimesed teevad vahel vigu. Jumal annab kahetsevale patusele andeks, tead ju.“ Oli selge, et ta pidas Amanda abielueelset sündi veaks. See läks mulle sügavalt hinge. Mu õetütar EI OLNUD viga! Aga ma säilitasin rahu; ma ei tahtnud avalikkuse ees stseeni teha ainult sellepärast, et see tüüp oli tõbras.

„Jah,“ vastasin mina. „Jumal võib andestada igasuguseid patte.“ Mõtlesin endamisi: sealhulgas ülbus, edevus, endast pühama olemine...

Ma ei olnud kindel, kui kaua ma veel Edwardi jutlust kuulata suudan. Õnneks hüüdis perenaine meie nime. Jätsin viisakalt hüvasti püha Edward Kruzi ja tema naisega ning viisin Amanda õhtusöögile meie lauda. Terve õhtusöögi aja mõtlesin sellele, mida Edward ütles, mida Regina täna varem ütles ja mida ma täna hommikul Amandale ütlesin. Ma isegi ei mäleta, mida ma tellisin või kas see mulle meeldis.

Amanda teadis, et minuga on midagi valesti, see oli ilmselge. Oma mõtetesse süvenenud, ei pööranud ma talle õhtusöögi ajal mingit tähelepanu. Aga nagu iga laps, süüdistas ta iseennast. Kui me koju jõudsime, oli ta peaaegu nutma puhkemas, kui ta küsis: "Onu Mark, kas sa oled mu peale vihane? Vabandust selle pärast, mida ma eile õhtul, kui me koos voodis olime, tegin. Ma luban, et ma ei tee seda enam kunagi! Lihtsalt palun ära ole enam mu peale vihane!"

Tema nutt tõi mind reaalsusesse tagasi. Mõistsin, kuidas ta pidi tõlgendama kõike, mida ma sel õhtul tegin. „Issand jumal, nunnu, ma ei ole su peale vihane! Ma arvan, et sulle tundus nii ja mul on selle pärast väga kahju. Tule siia, las ma kallistan sind.“ Ma põlvitasin ja avasin käed.

Ta hoidis end tagasi. Amanda polnud kunagi varem kallistust tagasi hoidnud. „Oled sa kindel, et kõik on korras? Sest ma kuulsin sind ja härra Kruzit asjadest rääkimas. Ta ütles, et kallistused ja muu selline on halvad, ja sina nõustusid.“

Sain aru, et olin asjad ikka päris sassi ajanud. „Taevas halasta, see pole tõsi! Ma lihtsalt üritasin härra Kruzi vastu viisakas olla. Ma ei tahtnud temaga vaielda, kindlasti mitte avalikkuse ees, seega lasin tal lihtsalt öelda, mida ta tahtis. Oh, palun minu pärast, palun kallistage mind!“ Sirutasin talle käed.

Amanda astus ettevaatlikult edasi. Panin käed ümber ta ja hoidsin teda kõvasti. „Ma tahan ALATI sinult kallistusi!“ Lõpuks ta andis järele ja kallistas mind vastu, tugevamini kui kunagi varem. Pärast seda, mis tundus igavikuna, aga oli ilmselt vaid mõni sekund, me lõpetasime vestluse. „Tule istu maha. Ma arvan, et meil on vaja rääkida.“ Me istusime koos diivanile. „Kallis, sa mäletad meie vestlust täna hommikul, eks?“

"Mhmh. Sa ütlesid, et seksimine oli meile halb."

"Jah, ma ütlesin seda küll. Aga sellest ajast on palju juhtunud ja ma olen kõige üle palju mõelnud."

„Sa ütlesid ka, et selgitad seda hiljem paremini. Kas sa teed seda nüüd ka?“

„Noh, nii jah kui ka ei,“ üritasin selgitada. „Ma mõtlesin sellele terve päeva. Rääkisin sellest ka preili Reginaga. Siis oli veel härra Kruz ja kõik, mida ta rääkis. Ma ei teadnud terve päeva, mida uskuda, ja ei teadnud, mis on õige või vale. Üks asi, mida ma TEAN, on see, et ma armastan sind. Ma mõtlen ka sellele, et võib-olla ei olnudki eilne õhtu nii vale. Võib-olla – seni kuni sa haiget ei saanud – ehk oli see hea asi.“

Esimest korda pärast õhtusööki naeratas Amanda. „Mulle meeldis! See tundus tõesti hea!“

„Noh, mul on hea meel, et see sulle meeldis. Mulle ka väga meeldis.“ Naeratasin temaga rääkides. „Ma pole paljudes asjades ikka veel kindel, aga võib-olla saame need koos selgeks.“ Amanda naeratas selle peale. „Tegelikult on üks asi, mille väljaselgitamisel sa mind praegu aidata. Kuidas on lood sellega, et sa ütlesid täna hommikul, et sa ei räägi kellelegi, et sain minut hiljem preili Reginalt meist sõnumi?“

Amanda oli siiralt üllatunud. "Ausalt öeldes vannun, et ma ei rääkinud sellest kellelegi! Ma lihtsalt saatsin Heatherile sõnumi. Ma ei tea, kuidas ta ema sellest teada sai!"

„Aga nunnu, aga sa ütlesid... Aga Heatherile sõnumi saatmine...“ Mul polnud aimugi, mida sellele vastata. „Ah, pole hullu. Unusta ära. Lihtsalt kallista mind!“ Ma vannun, et tüdrukud suudavad suhelda kiiremini kui valguse kiirus – isegi kui neil poleks telefone kaasas.

Hetke pärast kuulsin Amandat küsimas: „Onu Mark?“

"Jah, Kullake?"

"Kas ma võin teise mähkme selga panna?"

Mulle meeldis kuulda teda seda küsimas. "Muidugi saad, kullake... Ühel tingimusel."

"Mis see on?"

Ma naeratasin. „Mina valin, milliseid riideid sa kannad.“

„Olgu, muidugi.“ Ta nõustus süütult.

„Need lühikesed püksid, mille ma sulle eile ostsin. Minu arvates näevad need su seljas väga armsad välja.“ Kuigi lühikesed püksid üldiselt pole eriti paljastavad, on neis tüdruku seljas midagi seksikat.

"Olgu!" Ta hüppas diivanilt püsti ja jooksis oma tuppa.

„Ja pane juuksed patsidesse, kui saad!“ karjusin ma, et ta kuuleks.

„Patsid – okei!“ karjus ta vastu.

Arvasin, et ta võtab paar minutit, seega valmistasin talle suures tassis jääteed. Olin just tugitoolis istet võtnud, kui Amanda ettevaatlikult oma toast välja tuli. Olin taas kord jahmunud. Kuigi nägin teda eile selles riietuses, olin ikkagi lummatud. Tal olid patsid kõrgel peas, nagu kaks purskkaevu. Ta pani neile isegi roosad lipsud. Tal oli seljas ka teistsugune topp - roosa sädelev T-särk kirjaga "Cutie".

„Kas ma näen kõik korras välja, onu Mark?“ Ta hoidis käed enda ees. Ta nägi välja nagu ideaalne häbelik väike tüdruk. Amanda polnud kindlasti häbelik, aga praegu nägi ta seda rolli ideaalselt välja.

„Oh, sa oled enamat kui lihtsalt okei. Sa oled... lausa imearmas,“ kokutasin ma. „Kas su pluusil on kiri „Nulleke“?“ Ta noogutas ja naeratas. „Sa andsid selle mulle, eks?“ Tema naeratus muutus täielikuks irveks. „Tule siia, mu kallis väike tüdruk!“ Võtsin ta käest kinni nagu härrasmees võtaks daami käest kinni. Panin ta ümber pöörama. „See riietus sobib sulle nii ideaalselt.“ Panin käed õrnalt ta õlgadele ja katsusin lühikeste pükste rihmasid. Uurisin pandlaid, et saaksin need (loodetavasti) hiljem ära võtta. Libistasin käed mööda ta tagumikku allapoole ta tagumikuni. Pigistasin kergelt ja tundsin ta mähkme krõmpsuvat polstrit. Ta naeratas, kui ma ta tagumikku pigistasin. „Siin, joo. Ma arvan, et sa vajad seda ja võib-olla isegi rohkem.“ Andsin talle joogi ja sekunditega jõi ta suurema osa sellest ära.

Ma polnud ikka veel kindel, kas see on õige tegu või mitte. Sel hetkel arvasin, et saan asjad ikkagi peatada ja jätta eelmise õhtu ühekordseks sündmuseks, mis ei kordu enam kunagi. Siis ütles Amanda: "Onu Mark, mul on väga vaja pissida." Ta hoidis käed jalgevahelt ja kummardus veidi ette. Kui mu armas, seksikas, kombinesooni kandev, mähkmetega, patsidega õetütar seda tegi, sain aru, et universumis pole ühtegi piisavalt tugevat jõudu, mis mind praegu peataks. Heas või halvas, olin ma täiega panustanud.

Istusin uuesti maha ja tõmbasin ta õrnalt enda poole. „Tule siia ja istu onu Marki sülle.“ Amanda istus külili mu sülle. Toetasin ühe käega ta selga ja kallistasin teda pooleldi. Teise käega silitasin õrnalt ta käsi ja seejärel reie. „Kas mu väike tüdruk peab siis potil käima?“

"Mhm, ma pean pissile minema," vastas ta.

„Ei. Ütle, et sa pead potile minema. Ütle: „Onu Mark, ma pean potile minema“,“ nõudsin ma õrnalt.

Ta ilmselt arvas, et see on rumal, aga ta tegi nii, nagu ma palusin. "Olgu. Onu Mark, ma pean potile minema – see on tõesti väga."

Ma ei tea, miks, aga see kõlas NII seksikalt. „Kas mu väikesel tüdrukul on mähe seljas?“ Sirutasin käe ta jalgade vahele ja katsusin ta jalgevahe, pigistades veidi, et mähkme kortsu tunda.

Ta sulges silmad ja hammustas alumist huult. „Mhm, mul on mähe seljas.“

„Tubli tüdruk,“ ütlesin ma armastavalt. „Head tüdrukud oskavad oma mähkmeid märjaks teha. Nii et tee oma mähe onu Marki jaoks märjaks.“

Amanda pani oma käe minu omale ja surus mind enda vastu. Siis ta lõdvestus ja hingas välja. Hetk hiljem tundsin, kuidas ta mähe paisus ja soojenes. See täitus aina rohkem ja rohkem. Siis tundsin oma käel sooja niiskust. Amanda ikka veel pingutas. Tundus, et lõppu pole. Kuidas saab keegi nii väike inimene nagu tema nii palju pissi mahutada? Tundsin sooja niiskust ka oma süles. Mu püksid said kindlasti ka läbimärjaks. Lõpuks avas Amanda silmad ja vaatas mind. "Onu Mark, ma märjaks tegin oma mähkme."

„Seda sa tegidki, mu väike nunnu, ja veelgi enam.“ Ma naeratasin. „Tõuse püsti ja vaatame, kui märg sa oled.“

Ta tõusis mu ette püsti. Kohe märkas ta mu süles suurt märga ala. "Vabandust, ma ei teadnud, et see nii palju lekib."

„Oh, see on okei. Ma ei pahanda üldse. Tegelikult arvan, et see on mõnus. Tunne mu süle.“ Võtsin ta käe ja asetasin selle oma reiele märja piirkonna keskele. Seejärel liigutasin ta käe kõrgemale oma jalgevahele, et ta saaks mu erektsiooni tunda.

„Onu Mark, kas su asi läheb jälle suureks?“ küsis ta.

"Jah, on küll. Tavaliselt ütleme lihtsalt, et see on raske. Kui see nii raskeks läheb, nimetatakse seda erektsiooniks. Mu peenis – mu asi – on raske, sest sa oled praegu nii ilus ja seksikas ja ma armastan sind nii väga."

Amanda naeratas. „Mulle meeldib, et see minu pärast suureks läks – ma tõesti kõvasti.“

„Nii et sulle meeldib mind kõvaks ajada, jah?“ narritasin teda õrnalt. „No pööra ringi ja lase mul näha, kui märg sa oled. See teeb mu kindlasti kõvaks.“ Tema tagumik polnud väga märg, aga ta tagumik oli pooleldi läbimärg. Tundsin ta tagumikku ja pigistasin mähkmest. Samal ajal voolas veel natuke uriini välja. „Oh, sa oled NII märg. Võtame selle sult ära.“ Tegin rihmad lahti ja lühikesed püksid kukkusid põrandale, jättes ta maha ainult T-särgi ja läbimärja mähkmega. „Kui sa nüüd kogu aeg minu juuresolekul nii riietuksid, oleks mul alati erektsioon.“ Ta naeratas selle peale.

Tundsin teda üle kogu mähkme ja vajutasin ta jalgevahele. Ta liigutas oma puusi, hõõrudes end vastu mu kätt. Ma ei tahtnud aga veel, et ta orgasmi saaks. "Ma arvan, et pean su mähkme vahetama. Lähme sinu tuppa."

„Olgu,“ ütles ta raskelt hingeldades. Amanda hakkas oma toa poole kõndima.

„Oota.“ Peatasin ta. „Ma tahan sind kanda. Siin, kallista mind.“ Sirutasin käe ta tagumiku alla ja võtsin ta sülle. Kandsin teda, kui ta hoidis käsi ümber mu kaela. Suudlesin teda kandes huultele. Selleks ajaks, kui me tema voodini jõudsime, oli ka mu särk märg. Asetasin ta õrnalt voodile.

Kui ma püsti tõusin, nägi Amanda mu särgil suurt märga plekki ja itsitas. "(heehee) Su särk sai ka märjaks."

Ma katsusin oma särki. „Jah, sa oled väga märg tüdruk. Sa tegid mu särgi täiesti märjaks.“ Ma naeratasin talle. „Nüüd vahetame selle märja mähe.“ Leidsin mähkmete ja muude mähkimisvahendite paki ning viisin need kõik tema voodisse. Surusin ta mähkme uuesti jalgade vahele ja ta ahmis õhku. Libistasin ta märja mähkme aeglaselt alla, paljastades selle, mida ma seni olin vaid ette kujutanud. Isegi eile õhtul ma ainult tundsin teda; ma ei näinud teda tegelikult kunagi. Esimest korda nägin Amanda siledat, peaaegu karvutu vulva. Seal oli vaid kerge pehme udusulgedega karv. Tema kühm tundus ettepoole ulatuvat. Tema pilu oli väga lihtne ja puhas, paljastades natuke kliitori katet. Ma tõmbasin ta mähkme täielikult ära. „Oh, sa oled NII ilus. Ma arvan, et sa oled kõige ilusam tüdruk kogu maailmas.“

Amanda punastas, aga kahtles minus. „Aga onu Mark, seal pole ju midagi. Mis seal nii ilusat on?“

Selgitasin talle nii hästi kui suutsin. „Noh, sinu vaatenurgast ei pruugi see tunduda kuigi palju, aga iga mehe jaoks on sinu häbeme ideaalne pilt kõigest, mis on seksikas. See siin...“ libistasin sõrme mööda ta pilu, „peidab endas aarde, mida iga mees tahaks avastada. Ja ma suren nii väga, et tahan seda peidetud aaret avastada.“

„Mul on seal aare?“ itsitas ta.

„Noh, mitte nagu piraadi rindkere kulla ja kalliskividega, aga see on ikkagi aare. Eile õhtul leidsin ma natuke seda, kui sind sealt puudutasin...“ Ma peatusin hetkeks. „Ja viimased kaks päeva, kui ma su üksi jätsin pärast seda, kui sa oma mähkme märjaks tegid, arvan, et sa leidsid selle ka.“ Ma naeratasin.

Amanda läks näost punaseks. „Mida?? – Kas sa luurasid mind?“

Ma rahustasin teda. „Ei, kaunitar, ma luban, et ma sind ei luuranud. Aga ma kuulsin sind läbi seinte, kui sa tulid. Mõlemal korral.“

Ta pööras minust ära ja vaatas häbi tundes kõrvale. "Vabandust. Ma... ma ei teadnud. Jumal, mul on nii piinlik!"

Pöörasin ta õrnalt uuesti enda poole. „Kui see aitab sul end paremini tunda, siis katsusin samal ajal oma magamistoas ennast ja tulin kohale, kui kuulsin sind karjumas.“

Amanda vaatas mind. „Sa mõtled, et sina... tegid seda ka?“

Jätkasin oma loengurežiimi. „Jah, tegin küll. Seda nimetatakse masturbeerimiseks ja peaaegu kõik teevad seda aeg-ajalt – poisid ja tüdrukud, mehed ja naised. Selles pole midagi halba. Muidugi on see väga isiklik asi, seega ei tohiks seda avalikult teha, aga oma toa privaatsuses on see täiesti okei.“

„Nii et... kõik on korras?” küsis ta kõhklevalt.

„Jah. Ma luban sulle, et kõik on korras. See tähendab, et sa oled normaalne tüdruk, kellel on seksuaalsed tunded, täpselt nagu kõigil teistel.“

"Onu Mark?"

Ta ootas järjekorda, et saada järjekordne suur küsimus. „Jah, kaunitar?“

"Kuidas poisid - tead - seda teevad?"

„Kas sa mõtled, kuidas mehed masturbeerivad?“ täpsustasin ma.

„Jah. Kuidas mehed, ee...“ sosistas ta, „masturbeerivad?“

„Sa ei pea sositama. Siin pole kedagi teist,“ naljatasin. „Aga tõsiselt. Me mängime iseendaga, puudutame ennast, masturbeerime, nimetage seda kuidas tahate, umbes samamoodi nagu sina tegid seda eile õhtul minuga.“

"Jah, aga ma tegin seda. Ma ei näinud sind seda tegemas."

„Noh, ma võin sulle näidata, kui sa tahad. Kas sa tahaksid seda?“ Amanda noogutas. „Olgu, aga aus on aus. Ma näitan sulle, kuidas ma seda teen, aga sina pead mulle ka näitama, kuidas sa seda teed.“

Ta läks jälle punaseks. „Aga sa ütlesid, et ma peaksin seda tegema ainult siis, kui olen üksi.“

„Või kellegagi, keda sa tõesti armastad ja usaldad,“ parandasin. „Ma masturbeerin sinu ees, sest ma armastan ja usaldan sind. Aga ma vajan midagi vastu. Pealegi erutab sind vaadates mind rohkem ja tundus, et sulle meeldis seda minuga teha.“ Naeratasin.

„Sulle MEELDIB näha, kuidas ma seda teen?“ oli ta üllatunud.

„Oo jaa. See on jälle see peidetud aare. Olenemata sellest, kas meie seda otsime või vaatame, kuidas sina seda leiad, see erutab meid, mehi. Ma ei tea tüdrukutest, kas sulle meeldib näha mehi meiega mängimas või mitte. Aga meile, meestele, meeldib kindlasti näha kõike, mis on seotud sinu väikese aardelaegasega seal all.“ Kõditasin teda jalgade vahelt, kui seda ütlesin, ja ta itsitas.

„Olgu, vist küll.“ Amanda libistas käe mööda kõhtu alla ja jalgade vahele. „Ma ei teagi, kuidas alustada. Teistel kordadel lihtsalt juhtus nii.“

„Oh, ära selle pärast muretse. Loodus teeb oma sõidu.“ Lasin püksid ja aluspüksid alla, paljastades oma väga jäiga erektsiooni. „Nüüd heida lihtsalt selili ja lase sõrmedel seal all minna, kuhu nad tahavad.“ Amanda tegi nii, nagu ma talle ütlesin. Ta oli ilmselgelt lihtsalt kohmakas, teadmata, mida teha. Aga hetkel ei olnud mul sellest mingit kasu. Nägin oma 10-aastast õetütart, seljas vaid sädelev T-särk, vööst allapoole täiesti alasti, mängimas iseendaga ja pingsalt jälgimas, kuidas ma oma peenist silitan. Vähem kui kahe minuti pärast olin orgasmile lähedal. „Olgu, ma olen peaaegu kohal. Muide, ma pritsin sulle peale.“ Mõni sekund hiljem tundsin seda tulemas. Sihtisin tema T-särki. Tulistasin kõvemini, kui ootasin, ja tabasin tema nägu. Teine prits tabas ta särki ja kolmas ta paljast kõhtu. Hõõrusin viimast tilgakest, mis ta reiele tilgus. „Oh jumal, sind sellisena näha on palju parem kui sind ette kujutada.“

"Sa kujutad mind ette? Kujutad ette, et ma teeksin mida?"

„Noh, palju asju. Näiteks enda puudutamine, nagu sa hetk tagasi tegid.“

Amanda punastas. „Onu Mark?“

"Jah, Kullake?"

„Ma... ma ei arva, et ma tegin seda õigesti. See ei tundunud nii nagu teistel kordadel. Kas sa... noh, teeksid seda minu jaoks?“ küsis ta nii armsalt.

„Kallis, sa ei teinud seda valesti, lihtsalt su keha ei tundnud end siis nii. Muidugi prooviksin hea meelega ja sina ütled mulle, kas see toimib.“ Laskusin põlvili ta jalgade vahele ja puudutasin teda õrnalt. Alustasin nabast ja libistasin sõrmed aeglaselt allapoole, veidi ülevalt alla, kuni ta pilu ülaosani. Peatusin hetkeks ja libistasin siis keskmise sõrme ta välishuulte sisse. Kuulsin Amandat ahhetamas. Tundsin ta kliitori katet ja hõõrusin seda hetke. Ta hakkas raskelt hingama. Libistasin end mööda ta pisikest pilu üles ja alla. Tundsin, kuidas ta märjaks sai. Laotasin ta välishuuli veidi laiali, et paremini näha. „Noh, mu seksikas tüdruk, kas see toimib?“

„Mhm (hingeldab) Jah,“ oli kõik, mida ta hingetõmmete vahel öelda suutis.

Olin uudishimulik, kui arenenud ta tupp oli. Lükkasin õrnalt ühe sõrme sisse, mitte päris esimese sõrmeni. Ta ahmis õhku, aga ei osutanud vastupanu. Libistasin paar korda selle väikese osa sisse ja välja ning lükkasin siis õrnalt veel natuke. Peaaegu kohe tundsin tema neitsinaha vastupanu. Ma ei tahtnud talle haiget teha, nii et tõmbasin välja ja keskendusin uuesti tema kliitorile, hõõrudes teda tõsiselt. Tundsin, et Amanda lähenes, tema hingamine muutus kiiremaks. Siis surus ta käed teki külge ja pingutas kogu keha. Tundsin sõrmedega tema paistes huulte sees pisikesi krampe. Nägin selget vedelikku mööda ta pilu alla nirisemas, pulseerides. Siis, ootamatult, surus üks neist pulsatsioonidest veelgi kõvemini ja pritsis mu niigi märjale särgile. Sel hetkel karjatas Amanda. See oli tõeliselt vaatepilt. Kui ma poleks juba paar minutit tagasi tulnud, oleksin ma siis tulnud.

Amandal kulus toibumiseks peaaegu minut. Kui tundus, et ta on peaaegu maa peal tagasi, küsisin: „Kas seekord toimis?“ Kuigi ma teadsin kindlasti, mida ta vastus tähendab.

"Mhmh. (hingab) Jah. Seekord ei teinud nii palju haiget. (hingab)"

Tema vastus šokeeris mind. „Vau, pisike! See ei peaks üldse valu tegema. Milline osa valutas?“ Kartsin, et äkki surusin ta neitsinahale liiga kõvasti.

Amanda selgitas. „Kui ma orgasmini jõudsin, tundus, nagu oleks midagi mu sisse kinni jäänud ja üritaks välja pääseda. Siis see lõpuks välja tuli. Kas see ei tee haiget, kui su orgasm välja tuleb?“

Ilmselgelt oli mingi probleem. "Ei, kullake, mul ei ole valus ja sul ka ei tohiks olla. Kas sa sellepärast karjusid? Kas siis oligi valus?"

"Mhmh. Siis tundus, nagu midagi oleks välja tulnud ja see tegi haiget."

„Kas see valutab ka muul ajal? Kõndides, istudes, tualetti minnes või üldse mingil muul ajal?“ Püüdsin aru saada, kui tõsine see probleem tegelikult on.

"Ei, ainult siis, kui L.ee, orzagim."

Ma ei suutnud naeratust tagasi hoida, kui ta selle sõna ütles. „Ma arvan, et sa mõtled „orgasmi”. Aga ma saan aru, mida sa mõtled.“

Olgu, sa ei sure, aga ma peaksin su arsti juurde viima, et ta üle vaataks. Panen sulle hommikuks aja kirja. Loodetavasti saan su homme sinna sisse."

"Kas see tähendab, et ma ei pea homme kooli minema?"

"Tore katse, kullake, aga ei. Sa võid paariks tunniks välja saada, aga see on ka kõik."

„Kas sa jõuaksid kolmandaks tunniks? Mul on siis matemaatika kontrolltöö.“ Ta naeratas, see väike intriigimees.

„Oh, ära muretse. Ma toon selle matemaatika testi kindlasti kaasa, et saaksid selle arsti juures ära teha.“ Ma naeratasin. Amanda mossitas. Ma vahetasin teemat. „Aitab matemaatika testidest rääkimisest. Sa pead uuesti puhtaks pesema.“ Ma mõtlesin hetke. „Kui sa tahad, võin ma su puhtaks pesta ja sulle uue mähkme panna.“

Tema nägu säras. „Jah! Palun, onu Mark!“

"Ma tahaksin väga, nunnu. Aga ma ei kavatse seekord sinuga seksida. Ma ei taha sulle haiget teha. Ma olen lihtsalt armastav ja hooliv."

Tema naeratus jäi püsima. Esmalt tõstsin ta märjalt laigult ära ja seejärel puhastasin salvrätikutega kõik ta kehaosa eest seljani ja reiteni. Puhastasin korraks ka ta häbet, aga ma ei peatunud sellel pikemalt. Seejärel puuderdasin ta tagumikku ja esiosa. Ta tõusis püsti ja ma libistasin talle värske shampooni mööda jalgu üles ja üle tagumiku. Seejärel võttis ta öösärgi ja ulatas selle mulle. Libistasin selle üle ta käte, siis üle pea ja siis ülejäänud kehale.

Vaatasime koos telekat kuni Amanda magamaminekuajani. Kogu see emotsioon ja tegevus kadusid siinkohal. Kuigi ta protesteeris õrnalt, kui ma käskisin tal magama minna, olid ta silmalaud vaevu lahti. Panin ta voodisse ja ta magas juba enne, kui ma tema toast lahkusin.

5. päev - kolmapäev

Olin juba duši all ja riides, kui Amanda üles äratasin. Teistel päevadel oli ta ise üles tõusnud, aga täna hommikul polnud ta paigastki liikunud, nii et pidin ta äratama. Ta tukastas pikali voodil. Raputasin teda õrnalt ja hüüdsin: "Hei, nunnu, on aeg kooli ärgata."

Ta liigutas end ja pomises: "Mmmmmf, veel viis minutit."

Aega oli veel, seega andsin talle paar minutit. Võtsin aega, et Cindy erakorralise meditsiiniabi raamatust tema arsti andmed üles otsida. Mulle turgatas pähe, et arstid – eriti lastearstid – on lastega ebaseadusliku seksuaaltegevuse avastamisel väga osavad. Kinnitasin endale, et me lihtsalt masturbeerisime teineteist. Polnud mingit võimalust öelda, KES seda puudutas. Igatahes oli Amanda eest hoolitsemine palju olulisem kui muretsemine avastamise hirmu pärast. Läksin teiseks vooruks tagasi Amanda tuppa. Seekord ma ei andnud alla. Ta nurises ja tõusis aeglaselt istukile. Ärgates oli tal näol imelik ilme. Ta tõstis öösärgi üles ja katsus mähkmeid. Nägin, et need olid märjad. Ta nägi välja segaduses ja veidi murelik. "Mu mähe on märg."

Ma ei saanud aru, et probleem on. "No kas see pole mitte selleks? Kas sulle ei meeldi seda märjaks teha?"

"Ei, ma mõtlen, et see on märg, aga mina seda ei teinud."

Muidugi ta tegi seda, aga ma sain aru, mida ta mõtles. "Nii et sa ei mäleta, et sa eile õhtul mähkme märjaks tegid?"

„Ei, ma ei pea.“ Ta muutus üha murelikumaks. „Onu Mark, kas see tähendab, et ma pean kogu aeg mähkmeid kandma?“

„Oota nüüd, sa räägid natuke ette. Üks märg öö ei tee sind uriinipidamatuseks. Me räägime su arstiga ja vaatame, mida ta ütleb. Olen kindel, et kõik saab korda.“ Võtsin ta käed, tõmbasin ta õrnalt püsti ja kallistasin teda. „Praegu pese end puhtaks ja riietu kooliks.“

Amanda läks vannituppa duši alla ja mina kööki hommikusööki tegema. Kuna ta oli täna hommikul pahane, tegin talle lemmikhommikusöögi, et ta end paremini tunneks - kaneelipudru. See oli valmis just siis, kui ta kööki tuli. Samal ajal kui ta sõi, rääkisin talle, kuidas päev läheb. "Kallis, ma saadan sulle sõnumi, kui ma aja saan. Ma annan ka kooli kantseleisse teada, et nad saaksid sind tunnist välja viia. Ahjaa, ja kui sa arsti juurde lähed, siis on parem, kui sa ei maini, et me seksisime." Ta vaevu märkas mind ja peaaegu ei söönud midagi. "Kas kõik on korras? Sa ei söö oma puderpudru ja see on su lemmik."

„Vist küll,“ vastas ta vaikselt. Jah, see oli veenev.

„Kuule, kõik saab korda. Ma olen kohe sinuga. Luban.“ Ma ei saanud tol hetkel aru, mida ma tegelikult lubasin. „Tule siia.“ Tõmbasin ta tooli enda kõrvale ja kallistasin teda uuesti. „On okei natuke karta, kui sinuga midagi uut juhtub. Pea lihtsalt meeles, et ma olen sinuga, et kõik korda saaks. Nüüd kallista mind kõvasti ja söö oma hommikusööki. Ma rabasin ja rügasin kuuma pliidi ääres...“ Ma vaatasin kaerahelbepudru karpi, „...kaks tervet minutit seda sulle tehes!“ Lõpuks naeratas Amanda mulle kergelt ja kallistas mind.

Sõidutasin ta kooli ja tulin koju tagasi. Helistasin arsti vastuvõtule kohe, kui see avati. Sain aja varasele pärastlõunale. Nagu lubatud, saatsin Amandale sõnumi.

MM: Kallis, arsti aeg on kell 14.00. Tulen su järele kell 13.30.

AS: Kas sa ei saanud seda 3. tunniks kätte?

MM: Vabandust, ei. Sa pead oma matemaatika testi tegema.

AS: Kas ma saaksin selle vahele jätta, kui olen haige?

MM: Kas sa oled TÕESTI haige?

AS: ma olen matemaatikast tüdinud ©

MM: Tubli katse, aga ei midagi erilist. Olen kindel, et sul läheb testis hästi. Näeme kell 13:30.

Tundus, et tal hakkas parem, see oli hea. Ta poleks proovinudki seda „testi tõttu haige“ juttu välja teha, kui ta oleks ikka veel endast väljas olnud. Helistasin Rydelli kooli kantseleisse ja andsin teada, et tulen Amandale varakult järele.

Kui ma kohale jõudsin, ootas Amanda kooli kantseleis. Ta nägi jälle närviline ja murelik välja. Kallistasin teda enne lahkumist ja me läksimegi. Ta oli autos vaikne ja kui me arsti kabinetti jõudsime, istus ta mu kõrvale. Me ei pidanud kaua ootama, kui õde Amanda tagasi kutsus. Hakkasin temaga kaasa minema, aga õde ütles, et peaksin ooteruumis ootama. Istusin seal tundide viisi. Lõpuks kutsus õde mind ja juhatas mind väiksesse kabinetti. Minut hiljem tuli arst sisse. Ta oli vanem, umbes 45-aastane, peaaegu sama pikk kui mina, pikemate juuste, habeme ja prillidega. Ta nägi välja nagu 70ndate hipi. Tal oli seljas valge laborikittel, mille ta pärast kabineti ukse sulgemist seljast võttis. Selle all oli tal seljas tüüpiline haiglariietus. Ilma laborikitlita nägi ta välja peaaegu sõbralik. Üldse mitte hirmutav – vähemalt hetkel.

„Tere päevast, härra Michaels. Mina olen dr Earl Bradley. Ma uurisin teie õetütart,“ ütles ta.

„Kuidas tal läheb? Kas temaga on kõik korras?“ küsisin ma.

„Palun istuge maha.“ Ma istusin ja ta istus oma üsna muljetavaldava laua taha. Ta vaatas Amanda haiguslugu. „Noh, te tõite ta siia, teatades mitmetest kuseteede häiretest ja alakõhuvalust. Kas on nii?“

„Peaaegu küll.“ Ma ei tahtnud öelda, et avastasin ta probleemi meie seksi ajal. Võib-olla oli see minu paranoiline kujutlusvõime, aga ta tundus selle suure laua taga kuidagi hirmutavam.

„Noh, tal on kerge kuseteede põletik ja ma usun, et see on tema õnnetuste põhjus. Ma annan sulle talle antibiootikumi ja see teeb selle täiesti terveks. Paari päeva pärast on ta jälle normaalne.“

„Noh, see on kergendus,“ ütlesin ma. „Amanda rääkis mulle, et temavanustel tüdrukutel juhtub sagedamini õnnetusi. Kas see on tõsi?“

Ta selgitas: „Jah, noortel noorukieas tüdrukutel on suurenenud enureesi ja isegi aeg-ajalt esineva uriinipidamatuse oht ning Amanda on nüüd selle faasi alguses. Kuid tema kuseteede põletik süvendab probleemi, muutes selle palju hullemaks. Sellega tuleb kohe tegeleda.“

„Olgu, aga kuidas on lood tema alaseljavaluga?“ küsisin, et ma liiga spetsiifiliseks ei läheks.

„Härra Michaels, enne kui me edasi läheme, pean ma teile midagi rääkima.“ Ta vaatas otse mulle otsa. Nüüd nägi ta välja VÄGA hirmutav. „Amanda rääkis mulle, et te olete temaga seksinud.“

Kukkusin peaaegu põrandale. „Mida ta tegi??“ Kuigi ma muretsesin oma südames, et dr Bradley võib mind avastada, olin ma rohkem mures Amanda heaolu pärast. See tähendab, kuni praeguseni. Järsku nägin ma tosinat politseinikku, kes tungisid pisikesse kabinetti ja vedasid mind pimedasse kongi, et ma enam kunagi päevavalgust ei näeks. „Ma... ma... ei tea, mida öelda.“

„Ära ütle midagi.“ Ta ütles kohe: „Seadused on pärast Teismeliste Revolutsiooni muutunud, seega on mul teatav vabadus laste seksuaalse väärkohtlemise juhtumitest teatada. Põhimõtteliselt ei piisa enam lapse enda sõnast, et juhtumist teatada. Varem esitati mitmeid valesüüdistusi, kuna mõnel tüdrukul oli üliaktiivne kujutlusvõime. Tänapäeval on vaja enamat kui lihtsalt lapse sõna. Ma uurisin Amandat ja ei leidnud mingeid trauma ega füüsilise väärkohtlemise märke. Ta on normaalne, hästi kohanenud 10-aastane tüdruk ja tema siia ravile toomine näitab mulle, et te ei kujuta endast talle ohtu.“

„Härra Michaels, palun mõistke, et minu esimene prioriteet on minu patsientide heaolu. Ma järgin seadust ja annan juhtumitest teada, kui olen kohustatud, aga seni, kuni mul on otsustusõigus, teen seda, mis on minu patsientide jaoks parim. On selge, et Amanda armastab ja usaldab teid ning te tundute olevat tema jaoks hea hooldaja. Praegusel hetkel usun, et seksuaalsest väärkohtlemisest teatamine kahjustaks tema ravi.“ Ta peatus hetkeks, siis kummardus ettepoole ja vaatas mulle otse silma. „Ärge andke mulle põhjust meelt muuta!“ Järsku tundsin end nagu oleksin tagasi koolis direktori kabinetis, kus mind noomitakse tüdrukute duširuumi piilumise pärast (Mida – te pole seda kunagi teinud??).

Ta jätkas oma läbitungivat pilku veel mitu sekundit, seejärel istus toolile ja vaatas uuesti Amanda haiguslugu, justkui poleks viimaseid kahte minutit kunagi juhtunud. „Kuna selles osas pole midagi teatada, võin vaid öelda, et Amanda on seksuaalselt aktiivne. Valu, millest ta sulle rääkis, tekib ainult siis, kui ta kogeb orgasmi. Kuna tema valu on seksiga seotud, tegin talle vaagnapõhjauuringu.“

Avastasin, et tal on mikroperforeeritud neitsinahk. See ei ole eluohtlik seisund, aga see teeb ta vanemaks saades väga ebamugavaks ja suurendab teiste tüsistuste riski."

„Olgu, ma tean, mis on neitsinahk, aga mis on mikroperforaat?“ küsisin, pooleldi mõeldes, kas mul on okei rääkida.

Ta jätkas loengurežiimis. Ma arvan, et arstidele meeldib loenguid pidada. „Nagu te ehk teate, katab neitsinahk tuppe ainult osaliselt. Järele jääb väike ava, mis võimaldab vedeliku väljavoolu. Kuid mikroperforatsioon tähendab, et ava on palju väiksem kui tavaliselt. Eelpuberteediikka jõudnud tüdrukutel pole see probleem, kuid puberteedieas ja seksuaalselt aktiivseks muutudes on tupevedelikul raskusi väljavooluga. See põhjustab muid probleeme, näiteks vastuvõtlikkust pärmseente infektsioonidele ja kuseteede infektsioonidele, nagu tal praegu on. Probleem süveneb menstruatsiooni ajal. On hea, et me selle nüüd enne seda avastasime. Tegelikult võiks väita, et tema varajane seksuaalne aktiivsus võimaldas meil seda avastada enne, kui see tõsiseks probleemiks muutus.“

"Olgu, ja mida siis sellega teha saab?" küsisin ma.

„Me saame neitsinaha eemaldada. See on lihtne protseduur. Me saame seda siin kabinetis teha, kui soovite.“ Ta ütles seda möödaminnes, justkui pakuks mulle tassi kohvi.

„Vau, see on küll suur asi! Mul võib küll olla volitus, aga ma ei taha selle kohta kõnet teha. Las ma helistan oma õele selle kohta.“ Võtsin telefoni välja ja helistasin Cindyle.

Cindy vastas telefonile. "Tere, Suur Vend, mis toimub?"

"Tere, õeke! Ma olen siin dr Bradley kabinetis Amandaga..."

„MIS MU TÜDRUKUL ON VIGA? DEREK, ME LÄHME NÜÜD KOJU! Mina…“ Isegi telefoniga kõrva ääres. Dr. Bradley kuulis teda ja võpatas.

"Cindy, rahune maha! Kõik on korras, Amandal on lihtsalt paar väiksemat... tüdrukute värki, nii et ma viisin ta arsti juurde."

„Mis tüdrukute asjad? Kas mu pisitütar on haige?“ Vähemalt ta enam ei karjunud. Loendasin seda rahunemiseks.

"Dr. Bradley ütleb, et tal on kuseteede põletik."

"Oh, kuseteede põletik? Mu vaene beebitüdruk!"

„Noh, ta annab talle selle raviks antibiootikumi, seega on see kaetud. Aga toimub ka üks teine ​​asi. See on natuke tehniline, nii et ma annan su dr Bradleyle selgitada.“ Andsin talle oma telefoni.

„Tere, proua Summers, siin dr Bradley.“ Ta jätkas neitsinaha probleemi selgitamist. Ta andis sarnase kirjelduse sellele, mida ta mulle rääkis, kuid ilma teatud piinlike – ja ebaseaduslike – detailideta. Tal õnnestus peenel piiril kõndida, selgitades mikroperforeeritud neitsinahk ja vältides viiteid Amanda seksuaaltegevusele. Mõne minuti pärast nõustus Cindy Amanda neitsinaha eemaldamisega. Dr Bradley ulatas telefoni mulle tagasi.

"Kuule, õeke, kas dr Bradley selgitas seda õigesti?"

„Jah, ma arvan küll. Aga mul on sulle üks küsimus. Kuidas sa tema neitsinahkast teadsid?“ Tema toon polnud päris süüdistav, aga kindlasti mitte tema tavaliselt sõbralik hääl.

Ma kindlasti ei saanud talle tõtt rääkida. Otsustasin asju veidi muuta. „Noh, see on pikk lugu ja natuke piinlik.“ Võtsin endale paar sekundit, et mõelda välja alternatiivne reaalsus.

„Piinlik kuidas. Kallis vend?“ Tema hääletoon muutus vihasemaks.

Niisiis, valetasin oma õele. „Teisel päeval käisin tal magamistoas järel. Juhtusin teda nägema... ennast korralikult katsumas. Lahkusin kohe, kui taipasin, mida ta teeb. Mõni minut hiljem kuulsin teda karjumas. Ootasin temaga rääkimisega hilisema ajani. Siis sain teada, millist valu ta tundis. Nii piinlik kui see vestlus ka polnud, teadsin, et see ei saa olla õige, ja tõin ta siia.“

„Nii et... sa nägid teda... alasti?“ küsis Cindy.

Jätkasin oma valet. „Mitte päris, tal olid ju... Aluspesu ja öösärk seljas. Aga ta käed olid „seal all“ ja oli üsna ilmne, mida ta tegi.“

„Mu pisike tüdruk on... üli... meister... ja teeb... täiskasvanute asju??“ Cindy ei suutnud end sundida neid sõnu ütlema. „Aga ta on alles 10! Lapsed ei peaks... selliseid asju tegema!“

Dr. Bradley pidi Cindyt kuulma, sest ta sekkus. Ta rääkis piisavalt valjult, et Amanda kuuleks. „Proua Summers, siin jälle dr. Bradley.“ Panin telefoni valjuhääldi režiimile. „Kuigi me tahaksime uskuda teisiti, on 10-aastastel lastel üsna tavaline kogeda seksuaalseid tundeid. Tegelikult võivad mõned lapsed alustada juba 6-aastaselt. Amanda seksuaalsed tungid on täiesti normaalsed ja on normaalne, et tüdrukud hakkavad selles vanuses masturbeerima.“ Ma ei saanud aru, miks ta mind toetas, aga olin väga tänulik.

„Ma ei suuda uskuda, et mu pisike tüdruk kasvab suureks!“ hüüatas Cindy. „Ta on lihtsalt süütu väike tüdruk!“

„Õde, see üllatab mind ka. Ja Amandaga sellest rääkimine oli veidi piinlik, aga ma teadsin, et seda tuleb teha.“ Vähemalt oli see tõele lähemal. Mu vale polnud täielik väljamõeldis, vaid paar veidi muudetud sündmust. Ma arvan, et ma õigustasin seda endale – et ma valetasin ainult natuke, seega polnud see nii vale.

„Oh Mark, vabandust, et sulle selle pärast kallale karjun,“ vabandas Cindy. „Ma lagunen tükkideks ja unustasin, et sa pidid kõige sellega üksi hakkama saama. Sul pidi olema väga raske temaga sellest rääkida.“

„Ära selle pärast muretse. Sa oled tema ema, seega arvan, et see annab sulle õiguse aeg-ajalt paanikasse sattuda.“

„Sul on õigus, ja ära seda unusta!“ teatas ta kindlalt. „Ta on ikkagi minu pisipõnn ja ma võin tema pärast alati paanikasse sattuda, kui tahan! Kas ma võin Amandaga nüüd rääkida?“

„Noh, tema on läbivaatusruumis ja mina olen kabinetis. Aga tal on telefon kaasas, nii et helista talle lihtsalt. Ma tegelen paberimajandusega ja saan Amandaga mõne minuti pärast kokku.“

Dr Bradley juhatas mind õe juurde, et ma volituse ja paberimajanduse allkirjastaksin. Pärast seda, kui olin allkirjastanud miljonile vormile tundunud vormi, nägin lõpuks Amandat läbivaatusruumis. Kui ma kohale jõudsin, istus ta läbivaatuslaual, seljas vaid haiglakittel, ja rääkis telefoniga.

„Ee, mh... Jah, ema... Onu Mark just tuli sisse... Olgu, ema... Armastan sind, nägemist.“ Ta pani telefoni ära ja küsis siis minult. „Miks ema mind ikka veel Beebitüdrukuks kutsub? Ma pole beebi!“

„See on ema privileeg. Isegi kui sa oled suureks kasvanud, abielus ja sul on oma lapsed, kutsub ta sind IKKA pisikeseks tüdrukuks.“ Seisin tema kõrval ja kallistasin teda kergelt. „Kuidas mu nunnukesel läheb?“

"Onu Mark, mis asi on neitsinahk?"

Olin veidi üllatunud, et ta ei teadnud. „Kas dr Bradley ei selgitanud teile seda?“

"Jah, omamoodi küll, aga ma ei saanud kõigest aru, mida ta ütles."

„Noh, see on lihtsalt see väike asi sinu sees. See on nagu kork tupe otsas. Kõigil tüdrukutel on see olemas, aga tavaliselt on see täiskasvanuks saades kadunud. Tegelikult ei tee see suurt midagi. Mõned inimesed ütlevad, et see on neitsilikkuse märk, aga see ei pruugi tõsi olla. Dr. Bradley ütleb, et su neitsinahk segab ja põhjustab valu, millest sa mulle rääkisid, seega ütleb ta, et see tuleks eemaldada. Ta ütleb, et saab seda siin kabinetis teha.“

„Kas see teeb haiget? Ma kuulsin, et neitsinaha kaotamine teeb haiget.“ Ta hakkas kartma.

Ma rahustasin teda. „Oh ei, nad annavad sulle tuimestuse, nii et sa ei tunne mitte midagi. See ei tee haiget.“

„Kas sa tuled minuga siia? Ma kardan, onu Mark. Sa lubasid, et oled minuga, et kõik korda teha.“ Ta hakkas värisema.

Kallistasin teda tugevamini. Mõte olla toas, samal ajal kui dr Bradley mu õetütre intiimpiirkondades tuhnib, oli närvesööv, aga ma lubasin. „Muidugi, kaunitar. Ma olen kogu aeg siin sinuga.“

Doktor Bradley ja õde tulid sisse kandikuga, mis oli täis kurjakuulutava välimusega meditsiiniinstrumente. „Olgu, Amanda, me tegeleme nüüd teie probleemiga. Härra Michaels, võite ooteruumis oodata.“

Amanda anus. „Ma tahan, et onu Mark jääks! Palun?“

„Ma lubasin, et jään selle aja tema juurde,“ kinnitasin ma dr Bradleyle.

„Olgu,“ lubas ta. „Võid istuda Amanda kõrvale.“ Pärast seda, kui õde oli Amanda läbivaatuslauale asetanud ja ta jalad jalustesse pannud, istusin mina Amanda kõrvale toolile ja hoidsin ta kätt. Ta pigistas mu kätt väga kõvasti. Hakkasin ise ka närviliseks ja iiveldust tundma. Sel hetkel polnud ma kindel, kas ta käskis mul istuda selleks, et olla Amanda lähedal, või selleks, et vähendada protseduuri ajal minestamise ohtu.

Vahel vaatasin, mida nad teevad, aga iga kord hakkas mul iiveldus. Peamiselt vaatasin Amandale silma ja hoidsin ta tähelepanu endal. Ta ei kurtnud kunagi valu üle, ainult et see tundus imelik. Mõne minuti pärast olid nad valmis. Olin rõõmus, sest ma ei teadnud, kui kaua ma veel oleksin vastu pidanud, enne kui haigeks jäin või minestasin. Arvestades, kui halvasti ma end tundsin, võisin vaid ette kujutada, kui halvasti Amanda end tundis. Aga seni, kuni ta mu käest kinni hoidis ja mulle silma vaatas, oli kõik korras. Ta on selline kangelane.

Dr. Bradley lahkus ja õde puhastas Amanda. „Polnudki ju nii hull, kallis, eks?“ Ta ei oodanud vastust. „Sa tegid suurepärast tööd.“

„Seal all on ikka veel naljakas tunne,“ ütles Amanda.

Õde selgitas. „See on tuimestus, kallis. See tunne on paar tundi selline. Täna õhtuks on jälle normaalne. Osa sellest veidrast tundest tähendab ka seda, et sul pole paar tundi põie kontrolli, seega peaksid sa ülejäänud päeva mähet kandma. Mul on üks siin ja ma toon sulle koju veel.“

„Ma pean mähet kandma?? Avalikus kohas??“ ahmis Amanda õhku. Muidugi oli ta viimased paar päeva mähkmeid kandnud, aga see oli kodus, ilma et kedagi peale minu oleks läheduses olnud. Õues mähkmete kandmine oli täiesti uus tase, millele kumbki meist polnud varem isegi mõelnud.

Õde võttis välja ülestõmmatava mähkme. „Usu mind, kallis, sa ei taha ilma selle väikese kaitseta olla. Sa saad täna pärastlõunal märjaks ja see hoiab ära palju piinlikkust. Ära muretse, see ei paista su riiete alt välja.“ Siis rääkis ta vaiksemalt. „Sa ei näe mu mähkmeid, eks?“ Õde kergitas oma seelikut, paljastades, et ka temal oli seljas ülestõmmatav mähe, ja ma arvan, et ta pilgutas mulle silma.

Amanda ja mina ahmisime mõlemad üllatusest õhku ja vaatasime teineteisele otsa. Õel oli õigus. Mul polnud aimugi, et ta seda „kannab“.

Seejärel libistas ta Amandale mähe selga. „Nagu ma ütlesin. Kallis, keegi ei näe seda su riiete alt. Täna õhtuks peaks sul põiekontroll tagasi olema, aga kuseteede infektsiooni tõttu peaksid sa järgmised kolm ööd mähkmeid kandma, lihtsalt igaks juhuks.“ Õde astus Amandale lähemale. „Veel üks asi, kallis.“ Siis vaatas õde mind. „Härra Michaels, kas te saaksite meile, tüdrukutele, hetkeks rääkida?“ Astusin toa kaugemasse nurka. Õde sosistas Amandale midagi. Hetk hiljem lubati mul vestluse juurde naasta. Amanda oli piinlikkusest peedipunane, aga naeratas.

„Kas kõik on korras?“ küsisin. Mõlemad lihtsalt itsitasid. Oli selge, et ma jäin millestki ilma. Aga kui see pani Amanda naeratama, siis sain ma nalja ohvriks langemisega leppida.

Siis meenus mulle: "Aga ujumine? Amanda on kooli ujumisvõistkonnas."

„Oh, ta peaks vähemalt 48 tundi basseinist eemal olema,“ vastas õde.

„MA EI SAA KAKS TERVE PÄEVA UJUDA??“ protesteeris Amanda.

„Näed, ta on osaliselt merineitsi. Kui ta oma igapäevast ujumisannust ei saa, siis ta tõmbub kokku ja sureb.“ Ma naeratasin. Amanda kortsutas kulmu ja pööras selja. „Tõsiselt, ta armastab ujumist. Kas me saame midagi teha?“

„Esimesed 24 tundi on kõige kriitilisemad. Basseinis olev kloor võib operatsioonikohta saastata. Pärast seda on see pigem mugavusküsimus.“ Õde pöördus Amanda poole. „Kallis, kui sa liiga vara vette lähed, võib see ebamugavust tekitada või valu tekitada. Sellisel juhul peaksite kohe välja tulema.“

„Nii et ma võin seda 24 tunni pärast proovida?“ küsis Amanda lootusrikkalt.

Õde oli vastumeelselt nõus. „Olgu, võite homme õhtul ujumist proovida – ütleme, et pärast kella kuut, aga pidage meeles. Kui see teeb haiget, siis tulge veest välja ja peske end duši all korralikult maha.“

Amanda naeratas lõpuks. „Olgu, homme kell kuus.“

"PM!" tuletasin talle meelde.

Õde naeris: "Jah, kallis, kell kuus õhtul."

Amanda pani käed risti ja teeskles mossitamist. „Pagan küll. Olgu, kell kuus pärastlõunal.“

Lahkusin toast, et Amanda saaks riidesse panna. Kui ma administraatoriga viimaseid paberimajandusi ajasin, põrkas dr Bradley kogemata minuga kokku. „Oh, vabandust, härra Michaels. Paistab, nagu oleksite midagi maha pillanud.“ Ta osutas maas olevale paberile.

„Ei, mul polnud selliseid pabereid. See peab sinu oma olema,“ ütlesin ma.

Aga ta jäi endale kindlaks. „Ei, härra Michaels, ma olen kindel, et see on TEIE paber.“ Ta kummardus, võttis selle üles ja pani mulle kätte. Ta vaatas mulle otse silma, samamoodi nagu kontoris. „Ma arvan, et te peaksite selle kuhugi panema, kust see uuesti välja ei kuku.“

Lõpuks võtsin vihjest aru ja võtsin paberi vastu. „Aitäh. Olen ettevaatlikum.“

„Ma olen kindel, et sa teed seda.“ Ta ütles: „Ja kui Amandal on veel probleeme, siis palun too ta minu juurde.“

"Tal on vedanud, et sina tal onu on." Siis ta kõndis minema.

2. osa

Tiheda liikluse tõttu võttis kojujõudmine oodatust kauem aega. Amanda oli autos endiselt vaikne. Ta ei kartnud enam, aga oli arsti juures kogetust mõnevõrra kurnatud. Ma ei sundinud teda rääkima, nii et kuulasime lihtsalt raadiot. Laulude vahel ilmus kiire uudis, et osariigi ringkonnaprokurör läks isiklikel põhjustel ootamatult pensionile. Kuberner määras uueks ringkonnaprokuröriks naise ja lubas büroo korruptsioonist vabastada. Ma ei teadnud, et ringkonnaprokuröri büroos korruptsiooni esineb, aga ma pole kunagi osariigi poliitikale eriti tähelepanu pööranud.

Kui me koju jõudsime, küsisin: "Kallis, kas sul on vaja riideid vahetada? Kas sa oled märg?"

„Ei, ma ei tunne end märjana. Mul on kõik korras,“ vastas ta pisut loiult.

"Pea meeles, et sa ei tunne seal all midagi. Peaksime kontrollima."

„Olgu, hea küll.“ Tavaliselt oleks mind tohutult erutanud tema seeliku alt mähkme nägemine, aga praegu muretsesin rohkem tema paranemise pärast.

Nagu ma kahtlustasin, oli ta mähe üsna paistes ja märg. "Jah, su mähe on väga märg. Sa pead mähe vahetama."

„Mida??“ oli ta üllatunud. „Ma ei tunne end märjana.“

Panin käe ta mähkmele ja vajutasin veidi. Olgu, see „tema paranemise pärast muretsemine” ei takistanud mul erektsiooni saamast ja urineerimist tundmast. Aga ma pidin veenduma, et ta pole lekkinud. „Sa ei tunne seda?”

"Ei. On imelik näha sind mind puudutamas, kui ma seda ei tunne."

„Noh, kuna sa seal all end tunda ei saa, peaksin su mähe vahetama, et uus mähe ikka korralikult peale läheks.“ Juhatasin Amanda tema magamistuppa. Ta heitis voodile pikali ja tõstis seeliku eest ära. Võtsin mähkmed, salvrätikud, pulbri ja rätiku mähkimisaluseks. Ta oli nii ilus oma märja mähega nii paljastatuna, aga ma mäletasin arsti hoiatust ja pidin jääma keskendunuks ja kliiniliseks. Esmalt panin rätiku talle alla ja seejärel libistasin mähkme alla. Nii nagu eile õhtul, paljastasin ka seekord ta sileda, peaaegu karvutu vulva. See nägi välja samasugune nagu eile õhtul, aga ma teadsin, et seespool oli toimunud märkimisväärne muutus. Pühkisin ta puhtaks.

Kui olin ta pühkimise lõpetanud, küsis Amanda. „Onu Mark?“ See oli tema iseloomulik märk, et tulemas oli suur küsimus. „Jah, nunnu?“

"Kas sa saad mind aidata, et näeksin oma neitsinahk? Ma mõtlen, kus see oli?"

„Niisiis, oled uudishimulik, milline see nüüd välja näeb?“ Ausalt öeldes olin minagi uudishimulik, aga ma ei tahtnud üleliia innukas paista. „Ma arvan, et sul oleks seda ise raske näha. Muidugi, ma aitan sind. Anna mulle oma telefon. Ma teen sulle mõned pildid.“ Ma ajasin ta jalad laiali ja tegin kaks pilti ta häbemest endast. Järgmisena võtsin ta käed ja panin ta välimised huuled laiali ajama. Tegin veel kaks pilti. Siis ajasin ta jalad veel laiali ja asetasin ta käed nii, et nad saaksid sisemisi huuli laiali ajada. Enda ees nägin väikest, aga imelist tunnelit, mida enam lapsepõlvekaitse ei blokeerinud. Tegin veel kaks pilti ja lubasin endale, et laadin need oma arvutisse. Nägin ka armi, kust ta neitsinahk eemaldati, ja tegin ka sellest pilte. See nägi tõepoolest mõnevõrra habras välja ja ma ei julgenud seda puudutada, kartes armi uuesti lahti teha. Amanda suguelundite nägemine tegi kliinilises režiimis püsimise veelgi raskemaks, aga ma jätkasin. Pean lihtsalt hiljem end kergendama. Mulle meenus, et üks operatsioonijärgsetest juhistest oli, et ta peaks 24 tundi hoiduma igasugusest seksist ja 48 tundi penetratsioonist. Ma ei kavatsenud meditsiiniliste piirangute vastu minna ja Amandat vigastada riskida ainult selleks, et seksuaalvahekorrast lahti saada.

Olin just pildistamise lõpetanud, kui tundsin oma käel midagi sooja ja märga. Vaatasin ja nägin, miks. "Kallis, kas sa tead, et sa pissid mu käele?" Hea, et rätik seal oli.

„Kas tõesti?“ Ta tundus ikka veel üllatunud oma põie kontrolli puudumise üle. „Vabandust, ma – ma ei saa sinna midagi parata. Ma ei tunnegi midagi! Palun ära ole mu peale pahane.“

„Pole hullu, kullake, ma tean, et sa ei saa sinna midagi parata. Ära muretse. Ma hoolitsen selle eest.“ Hoidsin rätikut nii, et see kinni püüdis ta pissi, kui see välja tuli. Olin lummatud – ja erutatud – vaadates, kuidas ta piss tegi väikese kaare ja pritsis rätikusse.

Amanda pidi mu jõllitamist märkama. „Onu Mark, kas sa – vaatad mind pissimas?“

Oma ilmselget jõllitamist ei saanud varjata, seega tunnistasin üles. „Vist küll. Ma pole kunagi varem tüdrukut pissimas näinud. Mäletad, sa ütlesid, et ma olen pervert!“ Naeratasin.

Ta ahmis üllatusest õhku, näol ilme „Ma ei suuda uskuda, et sa just seda ütlesid“. Siis ta itsitas. „Onu Pervert! Onu Pervert! Onu Pervert!“

Mulle turgatas pähe, et peaksin talle meelde tuletama, et ta selliseid asju avalikult ei ütleks, aga hetkel olin lihtsalt rõõmus, et tal on parem olla. Ma räägin temaga tema lõdvatest huultest teinekord. (Huuled näol, mitte jalgade vahel! Kes nüüd pervert on?) Kui ta põis oli jälle tühi, pühkisin ta uuesti puhtaks. Seejärel puistasin talle puudrit ja hõõrusin seda sisse. Lõpuks libistasin mööda jalgu ülespoole värske sukkpükse ja veendusin, et see oleks tihedalt peal.

Jätsin Amanda riiete vahetamiseks ja läksin kööki õhtusööki valmistama. Mõni minut hiljem sain Reginalt sõnumi. Lugesin selle läbi ja oleksin peaaegu infarkti saanud.

"AMANDA SUMMERS! TULE SIIN KOHE!"

Ta tuli oma toast välja, näol küsiv ilme. „Jah, onu Mark?“

„Mida sa täna Heatherile ütlesid??“ küsisin ma, püüdes oma viha vaos hoida.

"Mitte midagi. Lihtsalt mainisin, et käisin arsti juures ja rääkisin oma neitsinaha asjast."

"Ma arvan, et sa rääkisid talle natuke rohkem!" Ma näitasin talle sõnumit, mille Regina mulle saatis.

"Kas pole nii?"

„Ei, see EI OLE õige!“ vastasin ma, ikka veel tema peale vihane. „Kas sa tõesti ei tea, mida see tähendab?“

Ta taganes veidi mu viha eest. „Ma... ma arvasingi, et see ongi see. Vabandust, kui ma valesti ütlesin.“

Kui ma taipasin, et ta tegelikult ei saanud aru, mida ta ütles, rahunesin lõpuks maha. „Vabandust, et ma su peale vihastasin, nunnu. Ma ei teadnudki, et sa aru ei saa.“ Mu vererõhk hakkas normaliseeruma. „Ei, dr Bradley EI võtnud su süütust. Ma selgitan sulle kohe, aga kõigepealt pean ma takistama preili Reginal hulluks minemast.“

„Mul on tõesti kahju, et ma asjad untsu keerasin.“ Ta vaatas põrandale.

„Ära selle pärast muretse, sa ei teadnud.“ Panin õrnalt käe ta õlale. „Kõik saab korda, kui ma preili Reginaga räägin.“

Istusin diivanile ja helistasin Reginale. Teadsin, et sõnumi saatmisest ei piisa.

„Mark, mida see jobu doktor mu armsa Amandaga tegi!“ See vestlus algas suurepäraselt. Oota – TEMA Amanda?? Ei, ma ei kavatsenudki seda teemat arutada. Ma lasin sellel lausel minna – vähemalt praegu.

Püüdsin teda rahustada. „Regina, rahune maha. See pole nii, nagu sa arvad. Amandal on faktid täiesti sassis.“

„Kuidas ta saab oma süütuse kaotamisest jamada? Kas ta kaotas selle või mitte!“ ütles ta kangekaelselt.

„Amandal oli neitsinahaga meditsiiniline probleem. Arst lihtsalt eemaldas selle – kirurgiliselt. Ma tean, et ma olin seal. Ainus asi, mis tema sisse pandi, oli spekulum.“

„Oo, (paus) Sa mõtled, et ta arvas, et SEE tähendab süütuse kaotamist?“ Ta hakkas naerma. „Vabandust, ma tean, et ma ei peaks naerma, (HAHAHA) aga ma ei saa sinna midagi parata!“ Ma ootasin kannatlikult, kuni ta naeris. Ja naeris. Ja naeris. Lõpuks võttis ta uuesti telefoni kätte. „Oo Mark, mul on nii kahju, aga ma ei saanud sinna midagi parata! (haha) Oh, see on rikkus! Kaotas süütuse! (haha)“

Mul oli tunne, et Regina läheb liiale. Hakkasin ärrituma. „No tule nüüd, Regina, see pole naljakas. Tüdruk tegi ausa vea. Ja SINA võtsid seda puhtalt püha tõena ning olid valmis juhtima lintšijõugu arsti kabinetti!“ Sel hetkel taipasin dr Bradley sõnade tähendust tema kabinetis.

„Vabandust, aga ma ei saanud sinna midagi parata! Mida sa tahad, et ma teeksin, põlvili laskuksin ja andestust paluksin?“ Nüüd oli ta vihane. Vist oli see meie esimene tüli.

„Vabandust, et ma su peale vihastasin,“ vabandasin. „See oli lihtsalt midagi, mida arst ütles ja mis mulle meelde jäi, aga see kõik tõi selle mulle jälle meelde.“

„Mul on ka kahju. Vist läksin liiale. Tahad sellest rääkida? Mõtlen, mida arst ütles?“

„Jah, tahaksin, aga mitte täna õhtul. Ma tahan täna õhtul Amandaga siia jääda. Võib-olla homme millalgi?“

"Kuidas oleks homme hommikul, kui lapsed on koolis, täpselt nagu eile? Me oleme kahekesi ja mul on värske pudel veini. Ja võib-olla saan ma sind jälle "aidata"!"

Ma ei tahtnud veini ja mul polnud sel hetkel tuju tema flirtimiseks, aga ma ei kavatsenud selle üle telefoni teel vaielda. „Jah, see sobib mulle. Näeme homme. Aitäh.“

Nüüd, kui Regina oli sõjateelt kõrvale kaldunud, pöörasin tähelepanu Amandale – kes seisis otse minu taga. Mõistsin, et ta pidi kuulma mu vestlust Reginaga. Ma ei saaks täna hingetõmbeaega, isegi kui see mulle ulatatakse.

„Onu Mark, kas preili Regina naeris mu üle?“ Ta oli nutma puhkemas. Nii palju siis tema enesetunde paranemisest.

„Oo, tule siia, nunnu.“ Sirutasin käe ja tõmbasin ta enda kõrvale istuma. „Eeldan, et kuulsite mu vestlust preili Reginaga?“

„Mhmh (nuuks) Ta arvab, et ma olen rumal. Sina ilmselt arvad, et ma olen ka rumal.“ Mul oli tõesti raske.

Panin käe ümber ta. „Noh, see oleneb. Kuidas sul täna matemaatika kontrolltöö läks?“ Ma teadsin, et ta on matemaatikas hea, hoolimata tema kaebustest selle üle.

Ta langetas pea. „Miinus. Ma panin kaks valesti.“ See oli tema jaoks alla normi.

Tõstsin ta pead lõua juurest üles. „No see on päris hea, arvestades, et sul oli täna nii palju asju meeles. Vean kihla, et sinu klassis on palju õpilasi, kes selle viiese nimel tapaksid. Seega arvan, et sa oled päris tark.“

„Aga ma ajasin teid ja preili Reginat vihaseks, sest ma ütlesin midagi rumalat.“

Amanda ei kavatsenud seda lihtsaks teha, aga mina ei andnud alla. „Olgu, muidugi. Sa tegid täna vea, öeldes midagi valesti. Aga mina tegin ka vea, sest ma vihastasin su peale, kui ma poleks tohtinud, ja preili Regina tegi vea, sest ta arvas, et see on naljakas, kui see seda polnud. Me KÕIK tegime täna vigu. Ma vabandan väga vea pärast, mille ma tegin, ja preili Regina ütles mulle, et ta vabandab väga oma vea pärast. Kallis, me kõik oleme lihtsalt inimesed ja me kõik teeme vahel vigu.“

"Sa ei arva, et ma olen rumal?"

"Muidugi mitte! Sa oled särav, tark, kümne ja poole aastane tüdruk!"

„Sa mäletasid!“ Ta naeratas lõpuks.

„Muidugi ma mäletasin!“ Siis küsisin vaikselt. „Mida ma mäletasin?“

„Et ma olen kümme ja pool!“ Lõpuks säras ta näol naeratus.

Kui ma oleksin teadnud, et see on kõik, mida ma tema lohutamiseks öelda oskasin, oleksin ma sellega alustanud ja kogu seda draamat vältinud! „Noh, mul võib asjade õppimine aega võtta, aga lõpuks ma saan aru,“ ütlesin ma uhkusega.

"Onu Mark?"

Ma olen seda teed varemgi läbinud. Teadsin, et mind ootab suur küsimus. "Jah, nunnu?"

„Sa ütlesid, et selgitad mulle neitsilikkusest ja muust sellisest.“ See tuttav tee võttis ootamatult järsu pöörde.

Amanda on väga osav mulle mu öeldut meelde tuletama, eriti asju, mida ma pigem unustaksin. „Jah, ma ütlesin seda.“ Ma peatusin hetkeks. „Olgu, täna me rääkisime sinu neitsinahast ja sellest, kuidas see eemaldati, eks?“

„Mhmh.“ Ta vaatas mind suurte silmadega, nagu õpihimuline tudeng.

"Noh, mõned inimesed arvavad, et neitsinaha kaotamine tähendab süütuse kaotamist. See pole tõsi. Mõnikord VÕIB see nii juhtuda, aga sageli mitte. Tegelikult tähendab süütus või neitsi olemine lihtsalt seda, et sul pole veel seksuaalvahekorda olnud."

"Aga me seksisime. Kas see tähendab, et ma pole süütu?"

Ma üritasin selgitada. "See on hea küsimus. Vastus on eitav, sest meil polnud vahekorda. Vahekord on see, kui mees paneb oma peenise tüdruku tuppe. Neitsi olemine tähendab lihtsalt seda, et sa pole seda konkreetset asja varem teinud. Muidugi blokeerib neitsinahk tupe, seega segab see vahekorda. Mõnel tüdrukul – mitte kõigil, aga mõnel – puruneb neitsinahk esimesel vahekorral, kui mehe peenis tuppe läheb. Seepärast seostatakse neitsinahk neitsi olemisega."

"Tegelikult on palju viise, kuidas neitsinahk võib kaduda. Näiteks jalgrattaga sõitmine või istumine millelgi, mis surub jalgevahele. Ka masturbeerimine võib selle mõnikord katki teha. Siis on veel operatsioon, nagu sulle tehti. Ja mõnikord see lihtsalt kulub ära või kaob iseenesest."

Amanda imis endasse iga mu sõna nagu käsn. „Miks mul siis neitsinahk on?“

„Ausalt öeldes ma ei tea. Mõned inimesed arvavad, et see on mingi religioosne puhtuse sümbol, aga mina ei usu seda. Kui ma peaksin pakkuma, siis ma arvan, et see pole midagi muud kui midagi, mis kaitseb su sisemust mustuse ja mikroobide eest, kui sa oled noor. Vanemana sa seda enam ei vaja, seega see tavaliselt lihtsalt kulub ja kaob ära.“

„Kuna mul enam neitsinahka pole, kas see tähendab, et me saame v... v... vahekorra teha?“ Pean sõnad Amandale ulatama. Just siis, kui arvan, et olen vestluse kontrolli alla saanud, pöörab ta selle pea peale.

„Noh, ee, näed... ee, probleem on selles...“ taipasin, et ma lobisen nagu idioot. „Sa üllatasid mind sellega täielikult, nunnu. Las ma tulen sellele küsimusele tagasi. Lühike vastus on ei. Ja ära isegi mõtle küsida, miks, sest mul on praegu kõik vastused otsas. Me võime teinekord rohkem rääkida, aga mu aju on tühi, sest ma ei ole sulle kõike teadnud.“

Amanda itsitas: "Su aju on tühi?"

Naljatasin. „Jah, see on tühi. Vaata sisse ja näe.“ Osutasin oma kõrva poole.

Ta vaatas mulle kõrva. "Ma ei näe midagi."

„See tähendab, et see on tühi!“ naljatasin ma.

"See pole tõsi!"

„Olgu, võib-olla mitte, aga me oleme sellest tänaseks piisavalt rääkinud. Saame sellest lähemalt rääkida teinekord.“ Ma teadsin, et Amandal oli vaja aega, et kõigest sellest aru saada. Ma ei tahtnud teda üle koormata.

Ülejäänud õhtu oli üsna igav, peamiselt seetõttu, et ta ei saanud ujuma minna. Ta vaatas telekat, mängis telefoniga ja mopedis mööda maja ringi, samal ajal kui mina õhtusööki valmistasin. Pärast õhtusööki ütlesin Amandale, et on aeg kodutööd teha. Ta ei hakanud mulle selle pärast vastu vaidlema, ilmselt seetõttu, et tal oli piisavalt igav, et teha mida iganes – isegi kodutöid. Ta palus juua ja ma tõin talle klaasi jääteed. Aitasin teda kodutöödega, kuigi matemaatika puhul oli pigem nii, et ta aitas mind. Kui kodutööd olid tehtud, oli tal aeg magama minna. Ta vahetas riided lühikese volangidega beebinuku öösärgi ja puhta mähkme vastu. Märkasin ka, et ta pani juuksed patsidesse. Ta tõi endale veel ühe joogi ja me pugesime diivanil kaisus ja vaatasime telekat kuni tema magamaminekuajani.

Amanda sättis end mu sülle lamama. Mängisin õrnalt ühe tema patsiga. Ta liigutas end uuesti, pannes oma pea mu sülle, otse mu jalgevahele. Niimoodi pea ja patsid seal, et saaksin nendega mängida, sain erektsiooni. Nüüdseks polnud aga erektsiooni saamine mu armsa seksika õetütre läheduses enam kaugeltki nii piinlik kui varem, nii et ma lihtsalt lasin sel juhtuda ega vaevunud nihelema.

Umbes minut hiljem küsis Amanda: „Onu Mark?“

Teades, et mingi suur küsimus tuleb, võtsin end kokku ja vastasin. "Jah, kullake?"

„Kas su asi läheb jälle suureks?“ Ta nõksutas õrnalt pead mu erektsioonil, samal ajal küsimust esitades.

„Sa mõtled „Kas mul on erektsioon?“ Jah, on, aga see pole midagi muretseda. Pea meeles, et arst ütles, et sa ei tohiks 24 tundi seksida, seega täna öösel midagi ei juhtu.“

„Aga ta ei öelnud, et SINA ei tohi seksida, eks?“ Sel hetkel kahtlustasin, et ta sepitseb midagi.

„Mida sa täpselt üritad soovitada? Kui ma paremini ei teaks, arvaks, et sa üritad mind võrgutada.“

„Mida tähendab „võrgutama”?“ küsis ta süütu näoga. Ma polnud kindel, kas see oli päris või teeseldud süütus.

„See tähendab, et sa oled salakaval ja üritad mind meelega erutada, et saaksime seksida.“ Kõditasin teda kergelt külje peal. Amanda liigutas end. Tagantjärele mõeldes polnud see ilmselt minust tark tegu, sest tema liigutamine tegi mu ainult kõvemaks.

„Noh...“ Ta nägi süüdlaslik välja. Jah, ma sain ta kätte ja sain ta plaanidest aru. Olin enda üle uhke, et olin seekord oma kavalast väikesest õetütrest sammu võrra ees. Ta pööras end minu poole. „Mul oli halb olla, sest ma tekitasin täna nii palju pahandust. Ma tahtsin sulle selle heastada. Ma luban, et ma ei seksi, aga ma tahan, et sa end hästi tunneksid. Kas see on halb asi?“ Ta liigutas oma käe mu jalgevahele ja tundis mu erektsiooni läbi pükste.

Üks asi on tabada oma armas väike tüdruk teolt ja teada täpselt, mida ta plaanib. Hoopis teine ​​asi on aga midagi ette võtta, kui ta vaatab sind oma armsa näoga ja hoiab kätt su raevuka rindkerel. "Ma... Kullake, sa ei peaks..." oli kõik, mida ma suutsin kogeleda.

„Palun, onu Mark?“ Amanda vaatas mind kutsika silmadega. „Ma tõesti tahan sulle näidata, kui väga ma sind armastan.“

Kaugel sellest, et ma keelaksin oma seksikal väikesel õetütrel oma armastust mulle näidata! „Me teeme seda, kui nii öelda...“ oli kõik, mida ma öelda suutsin.

Hakkasin püksipandlaid lahti tegema, aga Amanda lükkas mu käed eemale. „Ei. Mina teen seda ise. Ma tahan sinu heaks kõike teha.“ Ta tõusis diivanilt püsti ja laskus mu ette põlvili. Nähes teda patsides ja lühikeses öösärgis mu vööpandlaga näppimas, oleksin peaaegu pükstesse orgasmi teinud.

Tal kulus minut, aga ta suutis mu püksipandla lahti teha. Ta pingutas mu pükse alla tõmbamisega, nii et ma aitasin, tõstes neid veidi üles. Mu peenis pistis mu aluspesu sisse nagu telk ja Amanda naeratas seda nähes. Tal oli küll raskusi, aga ta võttis mu püksid täielikult jalast. Ta katsus mind läbi aluspükste, täpselt nagu pühapäeva õhtul. Siis vaatas ta mind oma suurte silmadega ja küsis: "Kas ma teen seda õigesti?"

„Oh jaa, nunnu, sa teed seda suurepäraselt!“ oli kõik, mida ma öelda suutsin.

Amanda tõusis hetkeks istukile ja näitas oma lühikest babydoll-öösärki. Ta küsis minult: "Kas sa tahaksid, et ma võtaksin öösärgi seljast?"

Alles nüüd märkasin tema öösärgi kohta rohkem detaile. See polnud lihtsalt lühike öösärk, millest ta välja kasvas. See oli palju lühema lõikega kui teised ja selles oli rohkem pitsi. Mõtlesin oma peas, et see polnud tüüpiline eelkooliealise tüdruku öösärk. Kuid mu mõtetes karjusin: "Issand, ta on selles nii seksikas!" ja see võitis kiiresti mu sisemise vaidluse. "Ma tahaksin, et sa jätaksid selle selga... (paus) ja pärast ütleksid mulle, kust sa selle said, et saaksin sulle veel tosin osta!"

Amanda muigas selle peale ja laskus põlvili tagasi, et mu tuikavat mehelikkust kohendada. Ta tõmbas mu aluspesu piisavalt alla, et peenis vabastada. „Kas see on nii suur minu pärast?“ küsis ta, kuigi vastus oli ilmselge.

"Jumal küll, see on kõik sinu jaoks! Sa teed mind nii kõvaks!"

Julgustusega rahul olles asus ta oma ülesande kallale. Ta pani mõlemad käed mu peenise ümber ja pumpas aeglaselt üles-alla. Ta vaatas pingsalt, mida ta teeb. Tema nägu oli mu tipust umbes 25 sentimeetri kaugusel. Siis vaatas ta mulle otsa ja ütles: "Onu Mark, ma pean potile minema. Kas ma võin sulle mähkme märjaks teha?"

Suutsin vaevu vastata: "Oh jaa, mu seksikas väike tüdruk. Tee oma mähe minu jaoks märjaks. Palun mine kiiremini."

Ta kiirendas käte tempot. Amanda sulges silmad ja keskendus enda märjaks tegemisele. Kuidagi suutis ta mind kiiremas tempos edasi kütta. Mõni sekund hiljem ütles ta: "Ma teen seda. Ma märjan oma mähkme!"

See oli kõik, mida ma taluda suutsin. Vaevalt suutsin öelda "Nii kiiresti kui võimalik", kui mu orgasm algas. Pritsisin spermat üle oma ilusa õetütre näo. Kaks intensiivset spermajoa pritsisid üle ta lauba ja põskede ning kolmas tabas ta seksikat öösärki. Ta hoidis sama sammu, kuni ma lõpuks haarasin ta kätest, et teda peatada. Olin üheksanda pilve peal, hingeldasin ikka veel raskelt, suutmata midagi öelda.

„Kas ma sain hästi hakkama, onu Mark?“ Jällegi ilmselge küsimus.

„Oh jumal... (hinga) see oli uskumatu!“ suutsin ma lõpuks öelda. Vaatasin oma spermaga kaetud väikest tüdrukut armastava naeratusega näol. Hetkeks arvasin, et Cindy saab südamerabanduse, kui ta Amandat sellisena näeb. Võib-olla oli see minu eufooriline seisund, aga seekord see mind ei hirmutanud.

Ikka veel naeratades ütles ta: „Ma tegin oma mähkme tõesti märjaks. Tahad näha?“ Ta tõusis püsti ja tõstis uhkelt oma öösärgi, mis küll eriti ei katnud. Tema mähe oli paistes ja lõtvunud. Ma ei suutnud vastu panna kiusatusele seda puudutada ja katsuda. Kui ma oma kätt seal hoidsin, lükkas Amanda mu käe ära. „Pea meeles, ma ei tohiks täna õhtul seksida!“ Ma ei olnud olukorras, kus oleksin saanud temaga vaielda, ja pealegi oli tal õigus. „Olgu, ma lähen vahetan riideid. Ma tulen kohe tagasi!“ Ja ta tormas oma tuppa.

Maale tagasi tulles meenus mulle möödunud tund detailsemalt. Tema väike seksikas öösärk, patsidega juuksed, palju joomist, end mu süles sättimist, isegi sõna „pott“ ütlemist tualeti asemel. Ilmselgelt plaanis Amanda seda, vähemalt keskõhtust saati, võib-olla isegi kauem. Teatud mõttes sai ta minust täiesti aru.

Tõmbasin aluspesu üles ja püksid jalga tagasi. Olin ikka veel šokis, mitte niivõrd imelise kätepesu pärast, mis mulle osaks sai, vaid pigem selle pärast, kui kergelt Amanda mind täna õhtul mängis. Mitte et see halb oleks olnud, aga ma mõtlesin, kas ta on võrgutamises nii osav või olin mina lihtsalt nii pime märkide suhtes? Mõni minut hiljem tuli ta välja traditsioonilisema öösärgiga ja oli tunduvalt väsinum. Viisin ta tuppa ja panin ta magama. Ta oli isegi liiga väsinud, et küsida „onu Marki” kohta, mille eest ma tänulik olin. Mul olid niikuinii vastused otsas. Andsin talle head ööd-musi ja jätsin ta magama.

3. osa

Läksin oma magamistuppa ja riietusin seljast. Arsti kabinetist pärit paber kukkus mu taskust välja. Unustasin selle täiesti ära. Imestasin, miks dr Bradley nii peale käis, et ma selle vastu võtaksin. Paberil oli veebileht ja parool. URL nägi välja pigem juhuslike tähtede kui millegi loetava moodi.

Ta nägi ilmselgelt vaeva, et ma selle kätte saaksin, seega arvasin, et peaksin seda kontrollima. Kirjutasin URL-i ja parooli. Seejärel küsis see minult küsimuse. "Millal on tema sünnipäev?" Kelle sünnipäev on?? Minu oma? Ei, seal oli kirjas "tema". Pealegi ei teaks dr Bradley minu sünnipäeva. Aga ta teaks Amanda sünnipäeva! Kirjutasin tema sünnipäeva ja see lasi mind sisse (Jess!). Jõudsin sissejuhatavale lehele:

LAPSEARMASTUS - Kus armastus ei tunne (vanuse)piire!

Tere tulemast, Amanda kallim!

Kuna olete siin esimest korda, palun aidake meil teie kontot seadistada. Andke meile nimi, mida soovite kasutada (alias):

Loo uus parool:

Lõin varjunime ja parooli ning seejärel läksin avalehele:

HOIATUS: Seksuaalset väärkohtlemist lastega, kes on alla nõusolekuealised, peetakse seksuaalseks väärkohtlemiseks ja see on ebaseaduslik! (Kuid see ei tee seda valeks)

See veebisait EI OLE koht, kus postitada pilte või lugusid oma viimastest seksuaalsetest vallutustest! See on foorum ja nõuandeveerud, mis aitavad sul oma last tõeliselt ARMASTADA – nii emotsionaalselt kui ka füüsiliselt.

Klõpsake allolevatel linkidel või otsige _____________________

Sirvisin mitmeid erinevaid linke, võttes aega veebisaidi uurimiseks. See oli tõeline infoentsüklopeedia! Esimene asi, mis mind huvitas, oli Amanda neitsinaha protseduur – ehk „hümenotoomia“, nagu ma teada sain. Seal oli põhiteavet, mida mulle arsti juures räägiti, aga leidsin rohkem. Mõned arstid pooldasid selle muutmist tüdrukute jaoks standardseks operatsiooniks, väites, et neitsinahk puruneb niikuinii ja steriilses keskkonnas tehes on väiksem nakkus- ja muude tüsistuste oht. Samuti muutis see tampoonide paigaldamise lihtsamaks ja tähendas, et tüdrukul ei olnud esimesel vahekorral valu. Kui varem pidi tüdruk enne seksi ootama kaks nädalat, siis tänapäevased kirurgilised protseduurid võimaldasid nüüd penetratsiooni vaid kahe päevaga ja välist seksuaalset stimulatsiooni vaid ühe päevaga.

Kogu see seksist lugemine pani mu fantaasiapead mõtlema päriselt oma armsa Amandaga armatsemisele. Kindlasti ei teeks paha näha, mida seal noorte tüdrukute seksuaalse arengu kohta öeldakse, seega vaatasin tüdrukute füüsilise arengu sektsiooni. Jällegi oli seal standardne materjal, mis oli saadaval ka teistel avalikel veebisaitidel, aga see oli detailsem. Rühmitused põhinesid Tanneri staadiumitel, mitte vanusel, kuna tüdrukud arenevad erinevas vanuses. Kirjelduse kohaselt oli Amanda 2. staadiumi algfaasis. 2. staadiumi vagiinad on veel üsna väikesed, kuid neisse mahuksid kergesti väikese läbimõõduga dildod. Aga see...

Foorum

KKK

Füüsiline areng - Tüdrukud - Poisid Emotsionaalne areng - Tüdrukud - Poisid ütlesid ka, et noorel tupel on hämmastav võime venitada. Ettevaatliku ja õrna meelitamisega mahutaks see keskmise täiskasvanud peenise paksuse ja umbes 10-12 cm selle pikkusest. Aga seda tuleb teha vähehaaval... Oota - ta on mu õetütar! Viimane asi, mida ma teha tahtsin, oli ta rasedaks teha! Oota - kas ta saab üldse rasedaks jääda? Veel klõpsates ja lugedes avastasin, et enamikul tüdrukutel algavad menstruatsioonid alles Tanneri 4. staadiumis. See oli Amandal vähemalt 18 kuu kaugusel. Kurat, selleks ajaks oleks ta peaaegu seaduslikult rase. Aga on veel see intsesti probleem. Oota - aga Amanda oli ainult mu õetütar. Ta ei olnud ju mu tütar. Panin mõttes pusletükke kokku, mõeldes, et see võiks toimida.

Kogu see Amandaga armatsemise peale mõtlemine ajas mu jälle ihale. Mulle meenusid pildid, mis ma tema intiimsetest kehaosadest olin teinud, seega ühendusin kaugühendusega tema telefoniga. Leidsin pildid üles ja laadisin need alla. Siis nägin uuemaid pilte. Ta tegi selfi oma lühikese öösärgi ja mähkmega. See pidi olema vahetult enne, kui ta toast välja tuli. Siis tegi ta paar selfit, mis olid mu spermaga kaetud! Jumal, kui seksikas! Oli täispilt tema lühikestest öösärkidest ja paljastatud lõtvunud mähest, seejärel lähivõte tema näost, millel oli minu sperma üleni kaetud. Tegin ka need pildid. Ma ei suutnud end tagasi hoida. Hakkasin Amanda piltidega nautima, eriti spermaga määrdunud piltidega. Tema naeratava näo nägemine, mis oli mu spermast tilkumas, erutas mind nii väga ja viis mind jälle piirini. Jälle määrisin veel ühe salvrätiku ära.

Kui ma toibusin, taipasin, et minu „esinemisest“ Amandaga oli möödas vaevalt 3 tundi. Ma polnud seda nii tihti teinud pärast ülikooliaega. Mõtlesin korraks, mis on mehe ülempiir; mitu korda SUUDAB mees orgasmi saada? Kujutasin ette teaduslaborit mitme jaamaga, millest igaühes on ihaldusväärne naine, kelle ülesanne on panna meessoost katsealused võimalikult mitu korda orgasmi saama. Ma ei paneks pahaks, kui sellesse uuringusse vabatahtlikult kandideeriksin! Kui ma sellise kujuteldava eksperimendi üle mõtisklesin, turgatas mulle pähe mõte. Miks peaks Amanda neid pilte tegema, eriti neid pärast seksi? Otsustasin kontrollida tema sõnumite ajalugu. Ja tõepoolest, ma sain teada, miks:

AS: (enne seksi selfie) Mis sa arvad?

HC: sa näed kuum tüdruk välja!

AS: Arvad, et UM-ile meeldib see?

HC: Kui talle meeldivad mähkmed nii, nagu sa ütled, siis see talle meeldib!

AS: Tänan, et laenasid mulle öösärgi!

HC: Tänan mu ema. Ta andis sulle selle laenata. Anna teada, kuidas läks.

Seega olid Regina ja Heather ka selles vandenõus osalised! Oleksin pidanud teadma. Lugesin ülejäänud tema tekstid läbi:

AS: (pärast seksi tehtud kehaselfi) Ma arvan, et UM-ile meeldis see – VÄGA! ©

HC: Mis su näol on?

AS: (pärast seksi näkku võte) UM spermatas üle kogu mu näo!

HC: Vau! Milline see on?

AS: Soe ja kleepuv – ja armastatud!

HC: sa oled üks õnnelik tüdruk. Soovin, et mul see oleks. AS: Kas tahad homme ööbida?

HC: Muidugi! Pean emalt küsima. Kas UM lubab?

AS: Päris kindel. Tema arvates oled sa ka kuum. Küsin hommikul. Täna õhtul liiga väsinud. HC: Ta väsitas su ära?

AS: Jah. ©©©

HC: õnnelik tüdruk!

Vau! Seal oli nii palju seedida. Amanda PÜÜDIS mind võrgutada. Siis on veel Heather – temagi pole kaugeltki nii süütu, kui ma arvasin. Amanda rääkis Heatherile kõik ära, mis tähendas, et Regina teadis ka kõike. Noh, vähemalt ei saanud Regina mind homme millegagi üllatada. Muidugi oli Amandal ka Heatheri suhtes õigus. Ta ON kuum.

Püüdsin oma hüpnoosikäsiraamatu kallal veel tööd teha, aga ma ei suutnud sellele keskenduda. Mu mõtted keerlesid pidevalt Amanda sõnumite, dr Bradley veebilehe ja isegi minu lühikese vaidluse Reginaga üle. Nii palju oli viimaste päevade jooksul muutunud. Vähem kui nädalaga olin üksildane tüüp ilma igasuguste väljavaadeteta ja nüüdseks õnnelik part, kellel oli seni kaks tüdrukut ja kellel oli väga hea võimalus ka kolmas tüdruk saada (Heather, juhuks kui sa arvet ei pidanud).

Töötamise asemel tegin oma minijõusaalis lühikese, aga intensiivse treeningu. Pole midagi paremat kui üks pingutav treening, mis aitab vaimust rahustada ja kehast vabaneda. Pärast olin väsinud ja läksin magama. Mul oli tunne, et homme tuleb põnev päev.

6. päev - neljapäev

Ärkasin äratuskella peale – lõpuks. Vajutasin vähemalt kolm korda edasilükkamisnuppu. Tundsin täna hommikul valu ja valu. Mu keha maksis mulle kätte eilse trenni eest. Amanda polnud veel üleval, seega läksin kohe duši alla. Vannitoas nägin Amanda määrdunud öösärki konksu otsas rippumas. Olgu, see oli Regina oma, aga ma ei oleks tohtinud seda teada. Nägin, et mu sperma oli sellel öö jooksul kuivanud. Tundsin õhukest kangast ja meenus, kui seksikas mu armas õetütar selles eile õhtul välja nägi. Kangas tundus sile ja pehme. Ma ei suutnud end tagasi hoida; võtsin öösärgi konksu otsast maha ja pühkisin sellega üle oma kasvava erektsiooni. Jumal, see tundus nii hea! Erutunud olekus arvasin, et öösärk on juba määrdunud, nii et mis seal ikka. Mässisin kanga ümber oma peenise ja hõõrusin. Mõtlesin Amandale seda eile õhtul kandmas. Siis kujutasin ette Reginat seda kandmas. Kuigi ta on tilluke, on ta ikkagi Amandast pikem ja see öösärk oleks tema seljas veelgi lühem. See nägemus viis mind liiale. Pihustasin öösärki üle. Panin selle tagasi konksu otsa, nagu poleks midagi juhtunud.

Käisin duši all ja see leevendas mu valusid ja vaevusi natuke. Kui olin magamistoas riietumas, kuulsin Amandat askeldamas ja siis kuulsin, kuidas dušš tema jaoks tööle hakkas. Kui olin riides, läksin kööki hommikusööki tegema. Ikka veel veidi väsinuna otsisin oma maailmakuulsaid omatehtud (külmutatud) vahvleid – ja kohvi.

Olin just teise partii tegemise lõpetanud, kui Amanda koridorist ilmus. Ta oli särav ja energiline, seljas armas roosa volangidega topp ja teksaseelik. Ta oli täna hommikul minu täielik vastand. „Tere hommikust, onu Mark!” ütles ta rõõmsalt.

„Tere hommikust, kullake.“ pomisesin pooleldi, aga suutsin siiski naeratuse välja pigistada.

Ta sai aru, et ma polnud päris valmis. „Kas kõik on korras, onu Mark?“

„Jah, mul on kõik korras. Ma lihtsalt ei maganud eile öösel hästi. Olen ikka natuke väsinud. Sa näed välja nagu magasid hästi. Ja kas magasid ka?“ Amanda noogutas ja ütles lühidalt „Mhmh“, samal ajal kui ta valas vahvlitele siirupit.

Mulle meenus ta mähe. "Olgu, ma pean küsima. Kas sa ärkasid märjalt või kuivalt?"

Ta ütles uhkusega: „Kuiv!“ Siis veel häbelikumalt: „Aga ma tegin selle pärast ärkamist voodis märjaks. Ma arvan, et voodi sai natuke märjaks. Vabandust. Kas sa oled vihane?“

Ma naeratasin. „Ei, muidugi ma ei ole pahane. Mul on lihtsalt hea meel, et sa mulle ütlesid, et saaksin su linad vahetada. Pea meeles, ma ütlesin sulle, et võid mähkmeid kanda ja märjaks teha millal iganes soovid. Isegi voodis, kui sa unes märjaks teed.“ Amanda punastas sügavpunaseks, kui ma seda ütlesin. „Siiski tahan ma, et sa enne kooli linad voodist ära võtaksid, et madrats tuulduks.“

„Olgu, ma teen seda.“ Ta peatus. „Onu Mark?“ Ta alustas oma tüüpilist koosseisu suureks viskeks.

"Jah, Kullake?"

„Kas Heather saab täna öösel siin magada?” küsis ta, pannes kahvliga vahvleid suhu.

Mulle meenusid tema eilsed sõnumid, seega olin rõõmus, et sain seekord temast sammu võrra ees olla. „Minu jaoks on kõik korras, aga ma pean preili Reginaga rääkima, et näha, mida tal öelda on. Lisaks on täna õhtul veel koolipäev ja teie kaks ei saa hilja üleval olla.“

Amanda naeratas. „Heatheri ema ütleb küll, et kõik on korras. Ta lubab meil alati ööbida.“

Pean tunnistama, et mõte mõlemast tüdrukust täna õhtul siin tõstis mu tuju, isegi kui ma seda juba teadsin. „Noh, ma pean ikkagi preili Reginaga rääkima, et asjad paika panna. Ma saadan sulle pärast temaga rääkimist sõnumi.“

Olime hommikusöögi lõpetanud ja ma sõidutasin Amanda kooli. Kodus helistasin Reginale, et anda talle teada, et tulen külla. Ta ütles jaatavalt ja oli mind ootamas. Enne lahkumist käisin kiirelt vannitoas. Märkasin, et öösärk rippus ikka veel seal. Otsustasin selle kaasa võtta ja õigele omanikule tagastada – plekid ja kõik muu. Panin selle ettevaatlikult väikesesse kilekotti ja seejärel taskusse ning sõitsin Regina maja juurde.

Koputasin uksele ja Regina avas selle. Ilmselt polnud ta veel riidesse pannud, sest tal oli hommikumantel seljas. „Oh, vabandust. Ma ei teadnud, et sa pole veel riides,“ ütlesin ma.

„Tule sisse. Seksikas!“ Ta tõmbas mind endasse. „Ma ju ütlesin sulle, et olen sinu jaoks valmis, eks?“

„Jah, tegid küll,“ tunnistasin. Siis taipasin, et ta kavatses minu pärast niimoodi riietuda. „Mis sul siis selle hommikumantli all peidus on?“

„Küll sa varsti teada saad.“ Ta kõndis häbelikult kööki. „Kuidas oleks praegu veiniga?“

„Ee, veini kohta. Ma tavaliselt alkoholi ei joo. Teisel päeval oli see väike erand, sest ma olin nii endast väljas.“

„Oo.“ Ta peatus hetkeks, teadmata, mida teha.

"Aga kohv sobiks küll."

„Olgu, kohvi siis!“ Ta oli kergendunud, et ta mulle midagi tuua sai.

Ta pani kohvimasina tööle. Kui see oli valmis, valasin kaks tassi kohvi ja me mõlemad istusime köögilaua taha.

Kobasin kotti taskus. „Oh, ma peaaegu unustasin. Mul on sulle midagi. Vähemalt midagi, mida sulle tagastada.“ Tõmbasin koti välja, avasin selle ja tõmbasin ettevaatlikult öösärgi välja. „Ma usun, et see on sinu.“ Naeratasin.

Regina oli veidi šokeeritud. "Kuidas sa... Kas Amanda sulle rääkis?? See tüdruk EI OSKA saladust hoida!"

„Kuigi ma kaldun sinuga nõustuma tema konfidentsiaalsuse puudumise osas, siis ei, ta ei rääkinud mulle sellest. Aga mul on omad viisid asjade väljaselgitamiseks.“ Ma muigasin. „Sa ilmselt juba tead eilsest õhtust, seega tahaksin sind tänada...“ Ma peatusin, otsides õigeid sõnu, „...sinu panuse eest Amanda skeemi.“

„Noh, see tüdruk armastab sind nii väga, ma lihtsalt ei suutnud ära öelda, kui ta abi palus.“ Ta võttis minult öösärgi ja hakkas seda pesumajja viima, aga peatus. „Mis sellel seljas on?“ küsis ta. Ta nuusutas kätt. „See ei saanud eilsest õhtust pärineda.“ Siis põrnitses ta mind. „Mark, mida sa mu öösärgiga tegid?“

Oli minu kord üles tunnistada. „Nägin seda täna hommikul vannitoas rippumas ja – noh – see ajas mind kuidagi erutama.“

Regina üritas endale aru anda, mida ma just teinud olin. „Sa... Sa masturbeerisid mu öösärgiga?? Täna hommikul?? Ja sa andsid selle mulle märjana??“ Hakkasin taipama, et see polnud tark tegu.

„Kui see sind lohutab, siis mõtlesin just sinu seljas olevale asjale, kui ma tulin.“ Naeratasin nõrgalt.

„Sa kiimas pervert! Kui sa oleksid vaid kaks tundi veel oodanud, oleksin ma võinud seda sinu tulekul kanda!“ Ta viskas selle mulle näkku. Märg koht lõi mulle ninna. Jäle. „Ma arvan, et sul pole mulle enam midagi alles.“ Ta polnud õnnelik. Aga sel hetkel polnud mina ka mitte.

„Olgu, Regina, vabandust, et... enne siiatulekut oma asju ajasin. Aga mis puutub su öösärgi määrimisse ja tagastamisse: pea meeles, et sa olid Amandaga minu selja taga salakaval. See vääris mingit kättemaksu.“ Olin nüüd elevil. „Oo, ja kui ma sulle eile õhtul helistasin ja sa küsisid SINU Amanda kohta? Amanda pole isegi minu, aga ta on rohkem minu kui sinu oma! Ma ei käi ringi Heatherit minu omaks kutsumas, nii et palun lõpeta Amanda enda omaks kutsumine!“

Regina vaatas mind jahmunult. Kartsin, et ületasin oma tiraadiga piiri. Lõpuks ta rääkis. „Sul on õigus. Ma eksisin. Aga ma armastan Amandat nagu oma tütart. Ma ei saa sinna midagi parata! Kui ta siin on, tunnen end nagu kaks tütart ja vahel eksin hetkes ära. Kas annad mulle andeks?“

Pärast oma vihast tiraadi rahunesin maha. „Vabandust, et ma sulle pahaseks läksin.“ Tõusin püsti ja kallistasin teda. „Ma tean, et sa armastad Amandat ja see on imeline. See jahmatas mind lihtsalt, kui sa seda ütlesid, ja ma olin juba niigi ärritunud, et Amanda uskus, et ta kaotas süütuse. See oli lihtsalt täiuslik probleemide torm, mis kõik korraga tabasid.“

„Nagu see, mida arst sulle eile ütles? Sellepärast sa siia üldse tulidki, eks?“

„Jah, oli küll.“ Me mõlemad istusime maha. Peatusin hetkeks, et mõtteid koguda. „Ma pole kindel, kas sa oled sellest teadlik, aga meessoost pedofiilina olen alati elanud hirmus, et mind avastatakse. Üks asi on olla huvitatud sellistest asjadest nagu piitsad, nahk, karvased esemed või mis iganes. Need on küll perversed, aga mitte ebaseaduslikud ja mõnes ringkonnas isegi sotsiaalselt aktsepteeritud. Aga lapsearmastus? See on teine ​​asi. Sina ja mina kasvasime üles ajal, mil piisas vaid sellest, et keegi mehele osutas ja karjus „Lapse ahistaja“, ja see mees sai eluks ajaks märgi. See oli hullem kui Scarlett Letter. Lapse seksuaalne väärkohtlemine on kuritegu, kus ühiskond kuulutab mehe süüdi, kuni tema süütus pole tõestatud. Ja ta ei saa kunagi täielikult tõestada, et ta on süütu. Mingil põhjusel ei paistnud see stigma kunagi naiste kohta kehtivat. Naisi ei halvustatud kunagi pedofiilideks. Tegelikult keeldus ühiskond sageli uskumast, et naine võib üldse pedofiil olla.“

"Kasvasin üles hirmupilve all, vaadates alati üle selja ja veendudes, et ma ei tee kunagi midagi, mida võiks kaugeltki pedofiiliana tõlgendada. Muidugi, seadused on pärast teismeliste revolutsiooni veidi leebemaks muutunud ja ühiskond pole nii paranoiline kui vanasti, aga hirmust on raske lahti saada. Hirmu ei saa lihtsalt välja lülitada."

„Isegi kui ma hiljuti siia tulin, kartsin, et annad mu politseisse või, mis veelgi hullem, Cindysse. Siis eile dr Bradley kabinetis ütles ta mulle, et teab, et ma Amandaga seksin. Ma ootasin, et ta annab mu ka üles, aga ta ei teinud seda. Ma ei tea siiani, miks. See osa oli minu jaoks veidi ähmane, aga ma mäletan selgelt, et ta ütles: „Varem esitati mitmeid valesüüdistusi, sest mõnel tüdrukul oli üliaktiivne kujutlusvõime.“ See on TÄPSELT see hirm, mis mul alati on olnud. See tabas mind nii sügavalt ja on mind närinud sellest ajast peale, kui ta seda ütles.“

Regina hoidis mu kätest kinni. Ma ei mäleta, et ta oleks mu kätest kinni võtnud, aga ta pidi seda tegema, kui ma rääkisin. Ta lisas: „Ja kui ma sulle Doktori pärast närvi ajasin, siis ma vist tegin asja hullemaks, eks?“

„Regina, ma ei süüdista sind. Eile õhtul sa ei teadnud. Aga jah, see justkui süvendas mu hirmu.“ „Oh Mark, mul on nii kahju, et ma asja sulle hullemaks tegin. Kas sa suudad mulle kunagi andestada?“ Nägin ta silmis pisarat. „Muidugi! Nagu ma ütlesin, sa ei teadnud. Sa ei oleks saanud teada.“

Regina hakkas nutma: "Aga ma oleksin pidanud teadma. Sa kartsid sama asja, mis juhtus mu isaga. Ma oleksin pidanud seda nägema."

Sirutasin käe, et teda kallistada. „Oh, nüüd panin sind jälle oma isa peale mõtlema. Vabandust, kallis.“

Regina kallutas pead. „Mida sa just ütlesid?“

Kartsin, et ütlesin jälle midagi valesti. „Ma ju ütlesin, et panin sind oma isa peale mõtlema.“

„Ei, pärast seda,“ avaldas ta survet.

"Vabandust. Kallis?"

Regina naeratas. „Sa kutsusid mind Armastuseks!“ Ta pigistas mind.

"Ma... ma arvan küll. Ma ei saanud isegi aru, et ma seda ütlesin. See tuli lihtsalt loomulikult välja."

Ta ütles sarkastiliselt: "No Mark, ma arvasin, et meie suhe jääb vabaks!"

Vastasin ma ülbelt. „No olgu, kui sa ei TAHA, et ma sind „Armastuseks“ kutsuksin, siis võin sind lihtsalt „Meeldib“-iks kutsuda. Tere, „Meeldib“! Kuidas sul läheb, „Meeldib“?“

Regina lükkas mu eemale ja teeskles mossitamist. Siis läks ta tobedaks ja laulis: „Ma tahan olla sinu poolt armastatud, sinu poolt ja...“ Ta peatus, mõeldes heale laulusõnale, „...kõik mu väikesed poisid ka! Buup-buup-e-duup!“

„Olgu, kallis.“ Naersin. „Sa oled minu kallis. Ma tean, et sa ei ole ainult minu oma, aga sa oled vähemalt osaliselt minu oma ja ma võtan selle osa omaks.“

„Ja ma tean, et sa pole ka ainult minu päralt, aga ma LOOTSIN täna hommikul tükikest sinust!“ Ta sirutas käe mu jalgevahele ja pigistas õrnalt. „See on üks põhjus, miks mulle mu noored poisid meeldivad. Neil võib küll lühike süütenöör olla ja nad saavad seemnepurset, kui ma neid vaatan, aga viisteist minutit hiljem on nad jälle valmis. Ja jälle. Ja jälle. Su probleem on selles, et sul on vaja rahuldada kolme tüdrukut...“

Ma katkestasin ta. "Oota hetk. KOLM tüdrukut???"

"Jah, kolm. Mina, Amanda ja Heather."

"Vau, ma pole Heatheriga midagi teinud!" kaitsesin end.

„Veel mitte, aga sa saad. Ja sa tead seda,“ ütles ta kavalalt. „Ja kui te seda teete, siis olen õnnelik, kui ma mõne teist kätte saan. See ongi teie, meeste, probleem. Teil kõigil on ühelasuline musket, samal ajal kui meie, tüdrukud, vajame korduspüssi.“

Ta pani mind selle peale punastama. „Noh, ma olen natuke kade, et teie, naised, saate mitu orgasmi kogeda. Aga bioloogia on see, mis see on. Meil, meestel, võtab lihtsalt aega, et end uuesti laadida.“

„Jah, ja laupäeval võistleb su tähelepanu pärast peaaegu tosin tüdrukut. Sul pole mingit võimalust neist üle saada. Vähemalt mitte ilma abita.“

„Nojah, sellepärast ma palusingi sul laupäeval appi tulla,“ vastasin naiivselt.

„Ei, ma mõtlen siin all.“ Ta sirutas käe ja haaras uuesti mu jalgevahelt. „Su lõbusad küljed!“

Olin šokeeritud. "Regina, sa ometi ei väida, et ma peaksin kõigi nende tüdrukutega seksima?? Ma mõtlen, Amanda – ja isegi Heather – on üks asi, aga ma ei tunne ühtegi neist tüdrukutest!"

„Noh, mina ka ei tunne neid, aga juhuks, kui sa pole märganud, olen ma ka tüdruk ja tean, et nad sind iga hinna eest imetlevad. Sa oled vallaline mees, kes näeb pagana hea välja,“ naeratas ta ja vaatas mind seda öeldes. Ma punastasin uuesti. „JA tal on privaatne bassein. Eelteismelise tüdruku jaoks oled sa elu parim saak!“

„Olgu, isegi kui ma nõustun sinu eeldusega, et olen tibimagnet, ja ma kindlasti ei vaidle vastu selle hea välimuse osas...“ Amanda pööritas selle peale silmi, „...JA kui ma kaaluksin kellegagi neist seksi, mida ma poleks teinud,“

„Kuni praeguseni,“ segas Regina vahele.

"Olgu, "kuni praeguseni". Aga minust on vaid teatud piirini jagu. Mul pole lihtsalt füüsiliselt võimalik saada rohkem kui ehk kaks orgasmi ja see on KUI ma end selleks ajaks säästan."

„On olemas üks võimalus.“ Regina teeskles jälle häbelikkust.

"Tee milleks?"

„Viis, kuidas sulle seda korduspüssi anda.“ Ta naeratas. „Ma töötan ravimifirmas, mäletad? On see ravim...“

„Ma ei tarvita narkootikume.“ katkestasin ta.

"Sa tahad seda. Pornostaarid kasutavad seda oma seksistseenides. Nii nad teevadki seemnepursked nii dramaatilisteks."

Vaatasin teda veendumatult. „Jah, ma olen näinud neid uimastite reklaame. Need on kõik lihtsalt petuskeemid.“ Ma ei maininud, et proovisin ühte paar aastat tagasi ja see ei muutnud mind millekski.

„Mitte seda,“ jätkas ta. „Esiteks, selle jaoks on vaja retsepti. Teiseks, selle toimimine ei võta nädalaid, vaid paar tundi. Kolmandaks, doosi saab reguleerida „väikesest abist“ kuni „seemnepurskeni nagu vulkaan“.“ Ta kõlas nagu selle asja reklaam.

"Ja ma oletan, et sul on retsepti nurk juba välja töötatud?"

„Muidugi! Ilma ühegi hea rohuta pole neist mingit kasu!“ Ta naeratas. „Tead mis. Helistan sulle ja esimene portsjon on minu kulul. Luban, et kui sa 24 tunni jooksul tulemusi ei näe, võid kogu asja unustada.“

Mul polnud midagi kaotada, kuna tema maksis kinni ja korraldas kõik. „Olgu, ma proovin järele. See on sinu raha, mida kaotada. Helista julgelt.“

Regina haaras telefoni ja helistas. Ma arvan, et ta kutsus teda Rahuliks – kui see üldse tema pärisnimi oli. Nad rääkisid umbes minuti. „...Muidugi, Rahul, näeme mõne hetke pärast. Aitäh, sa oled parim!“ Ta pani toru ära. „Olgu, härra Skeptik, me läheme toome selle kohe, kui ma riidesse panen.“ Regina tõusis püsti ja hakkas oma magamistoa poole minema.

„Ma arvasin, et sa näitad mulle, mis su hommikumantli all on,“ tuletasin talle meelde.

„Ja ma arvasin, et saan täna hommikul sinu tegudest osa. Paistab, et kumbki meist ei saa seda, mida tahtsime!“ nähvas ta vastu. Ta läks oma magamistuppa riideid vahetama ja sulges ukse.

Kümne minuti pärast sõitsime mingisse avalikustamata kohta, et Rahuli-nimeliselt tüübilt seaduslikult küsitavaid narkootikume hankida. Ei, see ei teinud mind üldse närviliseks. Ma pooleldi ootasin, et Regina sõidutab meid linna räpasemas osas pimedasse alleesse, aga selle asemel sõitis ta Kevorkiani kogukonnahaigla kõrval asuvasse meditsiinihoonesse. Ilmselt vajavad ka rikkad inimesed oma illegaalseid narkootikume. Ta juhatas mind hoonesse ja seejärel arsti kabinetti. Nägin korraks uksel olevat nime. See oli mingi hääldamatu võõrkeelne nimi – Koothrappali... või midagi sellist. Regina vestles lühidalt administraatoriga ja juhatas meid siis tagahoovi väikesesse kabinetti. Minut hiljem tuli sisse arst.

Vähemalt oli ta noore riides, aga ei näinud välja. Ta tundus liiga noor. Ta ei saanud olla vanem kui 21. Ma vaatasin Indiast pärit Doogie Howserit.

„Tere, Rahul!“ Regina tõusis püsti, kallistas seda väga noort meest ja suudles teda põsele. „Kuidas mu lemmikarstil täna läheb?“ küsis ta võrgutavalt ja libistas sõrmega mehe põselt rinnale. Ta andis Rahuli heaks kõik endast oleneva ja see tekitas minus veidi ebamugavust.

„Oh, preili Clark, iga kord, kui ma teid näen, olen taevas!“ ütles pruuni nahaga noorem arst üsna tugeva India aktsendiga. Naine kutsub teda Rahuliks ja mees kutsub teda preili Clarkiks?? Tõesti?? See stsenaarium muutus aina kummalisemaks.

„Kas sa pole mitte nii armas!“ Ta naeratas ja andis Väikesele Rahulile veel ühe põsemusi. „Rahul, see on mu Sõber Mark.“ Lõpuks jõudis ta minu juurde. Mõtlesin, kas olen muutunud nähtamatuks või midagi sellist. „Tal on see probleem, millest ma sulle rääkisin, ja ma mõtlen, kas sa saaksid teda aidata?“

Stetoskoobiga noormees pöördus minu poole. "Olgu, härra..."

„Michaels.“ Ma ütlesin, „Mark Michaels.“

Ta jätkas. „Olgu, härra Michaels, ma saan aru, et teil on vaja seemneproduktsiooni täiustada.“ Olin vaimustuses, et ta suutis neid suuri sõnu öelda – ja et ma sain tema aktsendist aru. „Kui te lubaksite mul teid uurida ja mõnda asja kontrollida, saaksin ma teid ehk aidata.“

Olin selle tüübi suhtes ikka veel pisut kahtlustav. "Sa tundud arsti kohta natuke noor. KAS sa oled arst?"

Lapsdoktor vastas pettumusehoos. „Jah, härra Michaels, ma olen arst. Olen lõpetanud nii kolledži kui ka meditsiinikooli, mõlemad enne oma õppeainete lõppu. Praegu olen teist aastat Kevorkiani resident ja mul on sertifikaat teid selle seisundi hindamiseks, millega te minu juurde tulite. Kas soovite näha minu sertifikaati?“

„Ei, see on okei. Peab vaid päris arst olema.“ Regina põrnitses mind sellise pilguga nagu „Nii et nii! Nal!“. Olgu, mind pandi paika.

Tema auks tuleb öelda, et noor arst tegi mulle põhjaliku läbivaatuse ja esitas mitu küsimust mu tervise kohta. Ta tundus teadvat, mida ta teeb. „Olgu, härra Michaels, teie tervis tundub hea olevat. Ma arvan, et saan teid aidata.“ Ta kirjutas retsepti välja ja ulatas selle mulle. „See suurendab teie spermaeritust, aga te peate olema ettevaatlik. See on väga tugev. Alustage ühe tableti võtmisega päevas. Ülepäeviti võite annust ühe tableti võrra suurendada, aga AINULT siis, kui teil seda vaja on. Ärge ületage nelja tabletti päevas. Ravimi saate kätte vastuvõtust.“

Regina segas vahele. „Rahul, ta peab laupäevaks täie vägevuse saavutama.“

„Nii et laupäev on suur päev, jah?“ vastas dr Rahul. „Olgu, üks tablett täna, kaks homme ja kolm laupäeval, aga rohkem ma soovitada ei saa.“

Regina hoidis oma sarmikust säramas. „Aitäh, Rahul, sa oled imeline!“ Seekord suudles ta teda huultele ja silitas ta juukseid.

Ta punastas Regina suudluse peale. „Olgu (gulp) Kaks täna, kolm homme ja neli laupäeval, aga ta peab iga päev mitu korda end kergendama.“ Tema peopesad hakkasid higistama.

„Ära muretse, Rahul, ma hoolitsen selle eest, et ta saaks palju kergendust,“ ütles ta võrgutavalt. Arvasin, et noor Rahul variseb kokku, kui ta seda kuulis. Ta tormas kiiruga minema, ilmselt lähimasse vannituppa „ennast kergendama“.

Me võtsime ravimid administraatori letist. Regina soovitas mul kohe esimese annuse võtta, nii et ma tegingi seda. Ta sõidutas meid oma koju tagasi. Teel koju me vestlesime.

„Tead, oleks tore olnud, kui oleksin saanud teada, et Doogie Howser mind näeb. Ja kas ma üldse tahan teada, millest kogu see flirtimine rääkis?“

„Olgu, vabandust, et ma ei öelnud, et ta on nii noor.“ Võtsin seda vabandusena. „Aga ta on tõeline arst. Ta on geenius. Ta on kõige targem mees, keda ma tean.“

"Ja flirtimine? Mis värk sellega oli?"

„Mark, kas sa oled kade??“ naeratas ta mulle autot juhtides.

"Noh, võib-olla mitte kade, aga ma olin üllatunud ja ausalt öeldes tundsin end seal taga nagu kolmanda rattana."

„Sa OLED kade!“ muigas ta. „Minu arvates on see nii armas! Olgu, ausalt öeldes, ma tundsin Rahulit juba keskkooliajast. Ta oli just Indiast koos oma perega siia tulnud. Ta oli ülimalt nohiklik nohik, kellel polnud sõpru, nii et ma võtsin ta oma tiiva alla. Ja jah, meil oligi afäär. Kui ta 16-aastaselt keskkooli lõpetas, läks ta ülikooli ja meie afäär lõppes. Ma näen teda ainult siis, kui mul on selliseid erilisi teeneid vaja.“

Kas oled nüüd õnnelik?"

"Tal on sinusse suur armumine. Ja ta on ikka veel ülinördinud."

„Ma tean, aga kui ta ülikooli läks, tegin talle väga selgeks, et meiega on kõik läbi. Ja sa oleksid pidanud teda siis nägema. Ta oli kümme korda nohiklikum. Ta ei osanud isegi tüdrukutega rääkida, mis tegi asja alguses huvitavaks.“ Ta naeratas. „Võrreldes keskkooliga on ta tänapäeval praktiliselt normaalne!“

„Olgu, vabandust, et ma armukadedaks muutusin. Ma tean, et me ei ole teineteisele eksklusiivsed. Püüan seda meeles pidada. Aga palun anna mulle enne teada, kui ma kohtun mõne sinu endise või praeguse poiss-sõbraga, eks?“

Regina pani käe mu põlvele. "Olgu, ma ei viska sulle selliseid pomme, ma luban."

Jõudsime üsna kiiresti Regina majja tagasi. Kui olin tema koju tagasi jõudnud, küsisin: „Olgu, aga millal see imerohi mõjuma hakkab?“

„Lõunaks saad kindlasti uuesti esineda, võib-olla isegi varem.“ Ta naeratas. „Kahjuks pean ma tööle minema. Paistad olevat üsna võimeline enda eest hoolitsema – võib-olla annan sulle lihtsalt oma öösärgi uuesti!“ Selle lausega lõikas ta mu maha.

Aga ma vastasin talle: „Aga sa lubasid oma arstist poiss-sõbrale, et SINA asendad mind! Pealegi, kuna sa panid mind selle jama peale, siis ma arvan, et sinu kohustus on nüüd minu eest hoolitseda.“ Ma muigasin.

Regina põrnitses mind, aga andis siis mõista. „Olgu, ma lubasin Rahulile. Sa ei vääri seda, aga ma pean oma sõna. See saab olema kiire; mul pole palju aega. Jäta nad maha.“

Sekundiga olid mu püksid ja aluspesu põrandal. Regina laskus mu ette põlvili ja võttis mu kasvava peenise oma käte vahele. Ta silitas seda ja suudles pead. Olin hetkega täielikult erektsioonis. Seejärel sooritas ta minuga osava oraalseksi/kätega masturbeerimise. Olin üllatunud, kui kiiresti mu keha tema sõrmedele ja keelele reageeris. Ta ei imenud mind sügavale kurku, aga ta jätkas suudlemist ja mu pead lakkumist, samal ajal kui ta käed mind kiiremini silitasid.

Regina vaatas üles ja vaatas minu poole ning naeratas. "Tahad mulle näkku orgasmi teha? Siis näed, kui palju sul on!"

Suutsin vaid heakskiitvalt noogutada. Ta naeratas mulle aina üles ja suudles mu peenise otsa. Lähemale jõudsin ja ma arvan, et ta sai sellest aru. "Ma tahan, et mu mees tunneks end hästi. (suudlus) Sperma minu jaoks, Mark. (suudlus) Sperma üle kogu mu näo!" See aitas. Tundsin, kuidas tugev orgasm tekkis. Pritsisin korra, kaks korda, kolm korda tema näole, iga kord paksu, rasket spermariba. Neljas miniprits voolas tema avatud suhu. Ta sulges suu, neelatas alla ja avas selle siis uuesti, näidates, et see oli tühi. Ta püsis minuti põlvili, suudles ja lakkus mu peenist puhtaks.

Lõpuks tõusis Regina uuesti püsti. Mu paks sperma libises aeglaselt mööda ta nägu alla. „Noh, mis sa arvad? Kas see oli piisavalt hea?“

Ma alles toibusin. "Vau! See oli hämmastav. Sa saad minu eest igal ajal hoolitseda!"

„Ja see on vaid väike annus ravimit. Laupäevaks oled sa ämbritäite viisi seemnepurset täis.“ Ta ütles: „Olgu, ma pean selle segaduse ära koristama, mille sa mulle tekitasid, ja tööle minema. Vähemalt kuus tundi oled sa korras.“

"Mul on täna õhtul enesekaitse tund, seega pead sa kas enda eest hoolitsema või laskma Amandal seda teha." Ta naeratas vallatult.

See tuletas mulle meelde. „Amandast rääkides, ta küsis Heatheri kohta, kas ta võiks täna õhtul minu juures ööbida. See sobib mulle, aga ma tahtsin sinuga ühendust võtta.“

"Oh, ma unustasin selle! Jah, Heather küsis minult ka täna hommikul. Kuna ma olen niikuinii täna hilja väljas,

Minu arvates on see suurepärane idee. Kas sa saaksid Heatheri koolist peale võtta?

„Muidugi. Ma saan seda teha. Ma toon nad mõlemad kõigepealt siia, et Heather saaks oma asjad kätte. Pärast seda viin nad oma koju tagasi.“

„Aitäh!“ Ta naeratas tänulikult. „See on imeline. Aitäh. Ma saadan Heatherile sõnumi, et sa tuled talle järele.“ Ta peatus hetkeks ja naeratas. „Olgu, võib-olla sa väärisidki seda suuseksi. Nüüd mine koju, sa seksikas värdjas. Ma pean tööle minema.“

Kodus sõites kuulsin raadioreklaami reverend Jonesi kirikust ja nende missioonist tuua orbudeks jäänud lapsi ebasoodsas olukorras olevatest riikidest siia parema elu nimel. See kõlas hea eesmärgina, aga mõtlesin ka, et üks südametunnistuseta inimene võiks sellises olukorras lapsi kindlasti ära kasutada. Hea on see, et kirik tegeleb sellega. Ma ise ei hooli religioonist, aga vähemalt olin kindel, et nad hoolitsevad nende orbude eest hästi.

Kui koju jõudsin, saatsin Amandale sõnumi:

MM: Ööbimine on alanud, nunnu. Ma tulen sulle ja Heatherile peale kooli järele.

AS: Ma tean, HC ütles mulle. tx, sa oled parim! ©

Seal oli see tüdrukute suhtlusvõrgustik, mis edestas mind taas. Kui maailma suhtlussüsteemid peaksid kunagi kokku kukkuma, peaksime vaid paigutama tüdruku igasse suuremasse suhtluspunkti. Kurat, see võiks isegi paremini toimida kui see, mis meil praegu on!

2. osa

Kontrollisin Amanda madratsit. See kuivas ilusti. Mõtlesin, et kuna Heather täna öösel siin magab, oleks ehk hea mõte osta madratsikate. Mul oli vaja ka muid asju, sealhulgas toidukaupu, seega läksin kaubanduskeskusesse. Minu viimane peatus oli kodutarvete pood. Voodipesuriietuses ringi liikudes kuulsin selja tagant: "Vabandust, kas te pole mitte Amanda Summersi onu?"

Pöörasin ringi ja nägin umbes 30-aastast veidi kurvika figuuriga blondide juustega naist. „Jah, tunnen küll. Kas ma tean teid?“

Ta vabandas. „Oh, vabandust, härra Michaels. Mina olen Linda Moore, Jenny ema. Ta on ujumismeeskonnas koos teie õetütre Amandaga.“

"Oo, tore tutvuda! Kutsu mind lihtsalt Markiks. Amandale meeldib tõesti ujuda."

„Minu Jenny ka. Tahtsin lihtsalt tänada sind ujumismeeskonna peo korraldamise eest. Sa ei tea, kui palju see Jennyle ja kõigile tüdrukutele tähendab.“

„Noh, mul on hea meel aidata. On tõesti kahju, et nad ei saanud koolis pidu pidada ja ma ei saanud lasta sel nende plaane rikkuda.“ Ma ei maininud, et ma tema tütre ja teiste tüdrukute pärast ila jooksen, kui nad mu tagahoovis ringi tantsivad.

„See oli väga kena žest. Olen kindel, et kõik tüdrukud hindavad seda väga. Ma hoolitsen selle eest, et Jenny sulle laupäeval oma tänu välja näitaks.“ Ta naeratas.

Linda sugestiivne ütlus tekitas mu ihus ootamatu elevuse. Ma lihtsalt ignoreerisin seda. "Oh, ta ei pea midagi erilist tegema. Seni kuni neil kõigil on lõbus, on see piisav tasu..."

Linda jätkas: „Jenny on väga südamlik tüdruk. Oleme õpetanud teda alati olema tänulik ja hindama, kui keegi tema heaks midagi toredat teeb.“

„Noh, see on kindlasti hea asi, mida õpetada. Inimesed peavad tänapäeval nii paljut iseenesestmõistetavaks. Me peaksime alati olema tänulikud kõigi heade asjade eest, mis meil on.“ Mulle turgatas pähe, et mul polnud aimugi, milline tüdruk oli Jenny. „Linda, teisel päeval kooli basseinis oli natuke kaootiline ja mind ei tutvustatud kunagi ühelegi tüdrukule. Kas sa saaksid mulle oma tütre pilti näidata?“

„Oh, ma tahaksin sulle näidata!“ Linda võttis telefoni välja ja keris paar pilti läbi. „Siin on Jenny, vasakul. Teine tüdruk on ka võistkonnas. Tema nimi on Lizzy. Nad mõlemad käivad kuuendas klassis. See on ju aasta võrra ees kui Amandal, eks?“

„Jah, Amanda on 10 ja pool ning käib viiendas klassis.“ Noogutasin pilti vaadates. „Seega oleksid Jenny ja Lizzy 11 või 12?“

„Nad on mõlemad alles 11-aastased. Tegelikult saavad nad mõlemad juulis 12-aastaseks.“ Ta vaatas mind. „See on tüdruku jaoks nii nunnu iga, kas sa ei arva? Nad on alles naiseks saamise äärel ja neil on nii palju uusi asju näha ja teha. Nii palju uusi tundeid ka.“ Linda hakkas mind veidi hirmutama, aga mu kasvaval erektsioonil oli oma tahe. Ma võisin vaid loota, et Linda seda ei märka.

Püüdsin pilti vaadates tema juttu ignoreerida. Nägin kahte väga ilusat noort tüdrukut lühikestes seelikutes ja liibuvates sädelevates T-särkides, käed teineteise ümber. Ma ei saanud jätta mõtlemata, mida need väikesed seelikud varjasid. Jenny oli blond nagu ta ema, juuksed patsides, ja hoolimata sellest, et ta oli lühem, olid tal juba väga hästi arenenud rinnad. Teine tüdruk (Lizzy) oli pikem, aga vähem arenenud, punaste õlgadeni ulatuvate juuste ja tedretähnidega. "Jah, ma mäletan nüüd seda lühikest blondi tüdrukut. Ta näeb välja nagu tõesti kena tüdruk. Ma arvan, et need kaks on parimad sõbrad?"

„Oo jaa, nad on alati koos. Siiami kaksikud pole nii lähedased kui need kaks!“ naljatas Linda. Siis märkas ta mu ostukorvi. „Ostan madratsikatet, jah?“

"Jah, ma arvasin, et see on hea mõte. Aitab madratsi eluiga pikendada."

„Seda sa ei taha, mitte tüdrukutega.“ Ta võttis korvist minu valitud ja haaras teise. „Siin, seda sa tahad. See on veekindel, imav ja kontrollib lõhnu. Imab niiskust täpselt nagu mähe. Siia sisse võid panna ka ühekordse sideme, kui su tüdruk palju märjaks teeb. Selle sidemega ei pea mu Jenny lekete pärast muretsema.“ Ta pani sideme ja paki ühekordseid sidemeid mu korvi. Olgu, Jenny märjaks teeb ka oma voodit, ilmselt palju. Mõte sellest, et veel üks tüdruk oma voodit märjaks teeb, tegi mu erektsiooni ainult raskemaks.

„Aitäh sulle nõuande eest, Linda.“ Olin tema abi eest tõesti tänulik, isegi kui ta oli pisut pealetükkiv. „Olen ​​viimasel ajal päris palju õppinud eelteismeliste tüdrukute eest hoolitsemise kohta. See on minu jaoks tõeline haridus.“

„Oo? Kas Amanda vanemaid pole siis läheduses?“ Mul jäi mulje, et Linda on kohalik pealetükkiv inimene ja peab kõigi asjadesse sekkuma.

„Oo, nad on just oma teisel mesinädalal ära. Ma hoolitsen Amanda eest, kuni nad ära on.“ Ma lootsin, et mingi moonutatud versioon sellest ei jõua daami kõmuveergudele.

„Oh, kui... tore,“ ütles ta teeseldud heakskiiduga. „Vist on tore ilma lasteta reisile minna.“ Ta naeratas teeseldud näol. „Noh, ma pean nüüd minema hakkama. Ma pean koju jõudma, et õhtusööki tegema hakata.“ Ta lahkus kiiruga. Kell oli vaevalt keskpäev.

Mul oli halb eelaimus linna klatšiga kohtumise pärast. Teades, kui kiiresti tüdrukud omavahel räägivad,

Saatsin Cindyle kohe sõnumi:

MM: Cindy, loodan, et su reis läheb hästi!

CS: Mis seekord viga on? Ei saa Amandaga hakkama?

MM: Lõdvestu, Amandaga on kõik korras. Aga ma just rääkisin Linda Moore'iga. Ma mainisin sinu reisi. Ta tundus olevat pahaks panemata. Mõtlesin, et annan sulle teada, et halbu kuulujutte vältida.

CS: Linda, see nunnu! Pole tema asi! Kirjutan ette, suur vend MM: Pole probleemi, õeke. Vabandust, kui ma tüli tekitasin.

CS: Ära selle pärast muretse. Keegi ei usu niikuinii midagi, mida ta räägib. MM: K. Nautige ülejäänud reisi!

Ma ei teagi, miks, aga haarasin teise madratsikatte. Nüüd, kui Cindy oli hoiatatud ja superluksuslikud uhked madratsikatted ja lisakatted ostukorvis olid, tegin ostu ära ja läksin koju. Selleks ajaks, kui olin toidukaupu ära pannud, oli Amanda madrats kuiv, seega tegin talle voodikatte ja lisasisuga ära. Vaatasin teist patja ja meenus, et Amanda magas kord minu voodis. Otsustasin igaks juhuks teise padja oma voodile panna. Nagunii oli aeg linad vahetada.

Tundsin end eile veidi energilisemana, seega otsustasin jooksma minna. Tavaliselt meeldib mulle joostes mõtetel uitada lasta, aga täna soovisin, et see poleks nii olnud. Mõtlesin kogu aeg sellele, kuidas ma Cindyle valetasin. Ma ei pea silmas neid asju, mida ma talle ütlesin – tehniliselt öeldes ütlesin arsti juures ainult ühe „väikese“ vale –, vaid seda, et pettsin teda oma suhte kohta Amandaga. Cindy usaldas mind muuhulgas, et ma EI kasuta tema tütart seksuaalselt ära. Aga kas ma „kasutasin“ teda ära? Ma ei sundinud end talle kunagi peale. Tegelikult pakkus ta eile õhtul – isegi nõudis –, et ta mind teenindab. Ma ei lõpetanud oma jooksu eetilisele lahendusele lähemale kui alustades.

Veetsin ülejäänud pärastlõuna majas koristades ja basseini puhastades. Enne kui arugi sain, oli aeg tüdrukud peale võtta. Sõitsin Rydelli ja ootasin vanemate vastuvõtualal. Pärast koolikella helinat tulid Amanda ja Heather koos välja. Nad itsitasid ja ajasid millestki juttu, kui nad mu autosse istusid.

„...Ja siis Jimmy ütles Heidile, et Katole meeldib Cassandra!“ ütles üks neist.

„Ei! Minge välja!“ vastas teine, nagu oleks tegemist pealkirjauudisega.

„Tere päevast, tüdrukud!“ hüüdsin vahele. „Kuidas teie päev koolis oli?“ Kartsin peaaegu küsida, kartes saada pikka lugu Katost ja Cassandrast.

„Tere onu Mark!/Tere härra Mark!“ ütlesid nad mõlemad peaaegu üheskoos.

Heather lisas: „Tänan, et mu peale võtsid, härra Mark. Ja tänan, et lubasite mul ööbida!“

„Pole tänu väärt, kullake.“ Hakkasin kooli parklast välja sõitma, juhtides liiklust. „Olgu, esimene peatus on sinu majas, et saaksid oma asjad ööbimiseks kaasa võtta.“

Tüdrukud lobisesid erinevatel kooliteemadel, põhimõtteliselt ignoreerides mind autojuhtimise ajal, aga mul polnud selle vastu midagi.

Kuigi mul polnud nende lobisemisest erilist huvi, olin väga õnnelik, et Amandale – ja ka Heatherile – kool ilmselgelt meeldis. Heatheri kodus lasi ta meid oma võtmega sisse. Ootasin elutoas, kuni tüdrukud Heatheri magamistuppa jooksid tema asju tooma. Kuulsin tema magamistoast itsitamist ja lobisemist. Nad võtsid liiga kaua aega. Ilmselt oli nende tähelepanu hajunud.

„Täna, tüdrukud! Ma tahaksin koju jõuda ENNE teie magamaminekut!“ karjusin elutoast.

Koridorist kostis veel itsitamist ja hüüdeid „Oodake hetk“. 30 sekundit hiljem tulid nad välja, igaüks täis seljakotiga. Märkasin, et Heather vahetas riideid. Ta vahetas kena suvekleidi pleekinud teksapükste ja õlapaeltega pluusi vastu. Tema pluus ei suutnud varjata rinnahoidja õlapaelu treeningrinnahoidja eest.

Ma peaaegu ütlesin midagi, aga lasin sel minna. Nad ei läinud täna õhtul kuhugi välja, seega polnud sel tähtsust.

"Heather, kullake, sa ju tead, et jääd ainult üheks ööks, eks?"

„Mhmh. Mul on seda kõike vaja!“ ütles ta üsna tõsiselt.

"Olgu, kas sul on homseks vahetusriided ja tänaseks öösärk?"

„Jah, just siinsamas.“ Heather koputas oma seljakotile.

„Sul on ka kodutööd?“ Ma ei kavatsenud lasta neil kodutöödest loobuda ainult ööbimise pärast.

„See on teie autos, härra Mark.“ Heather osutas välja minu auto poole.

„Su ema rääkis mulle su öistest vajadustest. Kas sul on need pakitud?“ Ma ei tea, miks ma nii kaudse vihje tegin. Me kõik teadsime sellest.

Ilmselt oli mu viide liiga nüri, sest Heatheril polnud aimugi. „Mida?“

„Su mähkmed, kullake?“ tulin lõpuks välja ja ütlesin selle välja.

Heather ja Amanda vaatasid teineteisele otsa. „OhIssand! Me unustasime!” hüüdsid nad mõlemad koos. Nad jooksid mõlemad tagasi Heatheri tuppa. Kuulsin veel itsitamist, aga seekord tulid nad kiiresti välja. Üks seljakott nägi nüüd veelgi täis välja.

Paigutasime asjad uuesti autosse ja sõitsime koju. Kohale jõudes kandsid tüdrukud oma koolikotte ja mina Heatheri ööbimiskotte. Mõtlesin korraks, mida üks tüdruk küll vajada võiks üheks ööks, kui tal on kaasas kaks üsna rasket seljakotti. Otsustasin, et ma ei tahagi teada.

Kandsin Heatheri kotid Amanda magamistuppa. Niipea kui ma tema tuppa astusin, astus Amanda mulle vastu. "Onu Mark, kas me saaksime ujuma minna? Sellest on juba terve päev möödas." Tal oli oma armas nägu näol ja ta tegi häbeliku tüdruku rutiini. Ta tõesti üritas mind veenda. Oli päris erutav teda sellises olekus näha. See pani mu vere käima.

Siiski ei kavatsenud ma tema võludele järele anda ja meditsiinilise nõuande vastu minna. "Vabandust, Cutie, aga õde ütles, et mitte enne kella 18.00 ja see oli juba kompromiss. Ujuma võid minna kell 18.00, aga mitte minutitki varem."

Amanda kortsutas kulmu ja mossitas. „Ah, sa ei lase mul MIDAGI teha.“ Ta oli jälle liiga dramaatiline.

"Jah, ma olen vist lihtsalt kuri vanaonu, et panin sind arsti käske täitma."

Heather, jumal õnnistagu teda, segas vahele. „Ma ei arva, et te kuri olete, härra Mark. Te meeldite mulle väga!“

„Aitäh sulle, kullake! Sa meeldid mulle ka.“ Puudutasin ta põske ja pikki sirgeid juukseid. Pöördusin Amanda poole ja panin käed õrnalt ta õlgadele. „Ja ma armastan sind ka, kullake, seepärast ma hoolitsen selle eest, et sa arsti juhiseid järgiksid. See on sinu enda huvides.“

„Ma tean. Ma lihtsalt tahan nii väga ujuda!“ Ta võpatas pettunult, justkui poleks tal elus kunagi lubatud ujuda. Ta on draamakuninganna, täpselt nagu ta ema.

Mõtlesin, et saan natuke aidata. „Tead mis? Kui sa oma kodutööd praegu ära teed, on sul hiljem rohkem aega basseinis käia. Teen ka õhtusöögi varakult valmis, et saaksime kella kuueks valmis. Kõlab hästi?“

Amanda naeratas lõpuks kergelt. „Olgu. Aga me saame igal juhul kell kuus ujuma, eks?“

Ma tegin kõik endast oleneva, et see selgelt välja tuleks. "Sa saad kell 6 ujuma, KUI saad kõik oma kodutööd tehtud ja KUI sa mind ei tüüta, et ma saaksin õhtusöögi õigeks ajaks teha!"

Amanda vaatas Heatherit. „Tule, Heather, lähme teeme kodutööd ära!“ Ma ei usu, et ta kunagi kodutööde tegemise suhtes nii entusiastlik oli.

Veendusin, et tüdrukud said enne õhtusöögi alustamist pihta. Ostsin neile igaühele suure klaasi jääteed. Nad sättisid oma õpikud söögilauale, et ma oleksin kuuldekaugusel juhuks, kui nad abi vajavad.

Amanda oli matemaatikaekspert ja Heather oli väga hea inglise keeles ja õigekirjas, nii et nad said üksteist aidata. Nende tähelepanu hajus vaid paar korda. Ma lihtsalt tuletasin neile meelde, et nad pidid kuueaastaselt ujuma, ja see motiveeris neid uuesti õigele teele asuma.

Õhtusöögi lõpupoole sain tekstisõnumi, aga mu telefon oli teisel pool lauda. Ma ei muretsenud selle pärast, aga Amanda haaras selle ja hakkas mulle ulatama. Ta nägi sõnumit ja küsis selle kohta. "Onu Mark, milleks sa leevendust vajad? Kas sa oled haige?"

Ohkasin sügavalt. Regina ajastus oli täiesti õige. „Ei, nunnu, ma ei ole haige. Preili Regina üritab mind lihtsalt laupäevaseks basseinipeoks aidata. Ta viis mu arsti juurde, kes kirjutas mulle retsepti...“

„Sa OLED haige!” katkestas Amanda. „Mis sul viga on?”

„Ei, ma EI OLE!“ ütlesin ma vastu. „Olgu, alustan otsast peale.“ Ma ei tahtnud tegelikult oma seksuaalseid probleeme õetütrega arutada ja eriti mitte tema parima sõbrannaga, kes meiega lauas istus, aga ma ei saanud seda vältida. „Käisin täna hommikul preili Regina juures... privaatselt, aga ma ei saanud... esineda.“

Heather ja Amanda nägid mõlemad segaduses välja. „Mida esitada?“ küsisid nad mõlemad.

Nad ei kavatsenud mulle selles osas hinge tõmmata. "Ma mõtlesin esinemist... ehk seksi."

Amanda sai lõpuks vihje. „Oo, teie preili Reginaga seksisite ja te ei saanud seemnepurset teha?“ Heather vaatas nii Amandat kui ka mind, endiselt segaduses. Pean talle hiljem asjadest rääkima.

„Noh, mitte päris täpselt, aga umbes nii. Sa said üldiselt aru.“ Mul oli nii piinlik, et mu nägu oli ilmselt peedipunane. „Igatahes, preili Regina viis mind arsti juurde, kes kirjutas mulle retsepti, mis peaks aitama mul... paremini hakkama saada. Asi on selles, et see ravim on tõesti tugev ja arst ütles, et mul on vaja leevendust või orgasmi saada mitu korda päevas.“

„Sa mõtled dr Rahulit?“ küsis Heather, olles lõpuks õnnelik, et ta vestlusest midagi teadis.

„Tegelikult. Kallis, jah. Su ema viis mind dr Rahuli juurde,“ vastasin Heatherile. „Nii et sa tunned teda?“

„Ma olen teda paar korda näinud. Ta on tõesti nohiklik, aga tore. Ma arvan, et talle meeldib mu ema väga, aga ema ütles, et talle meeldib ta lihtsalt sõbrana. Mida see tähendab?“

Nüüd hakkasid mulle küsimused esitama mõlemad uudishimulikud tüdrukud. Hakkasin tundma, et olen liiga võidetud. „Kallis, pean su küsimuse praegu vahele jätma, aga jah, mul on dr Rahuli kohta sama tunne.“ Tahtsin teema juurde tagasi pöörduda. „Nagu ma ütlesin, kirjutas dr Rahul mulle retsepti, aga see on tõesti kange. Preili Regina lubas, et ta hoolitseb selle eest, et ma tihti valu leevendaksin. Ja seepärast ta mulle sõnumi saatiski, et seda meelde tuletada.“

„Aga preili Reginat pole praegu siin. Kuidas te kavatsete oma puhkust saada?“ küsis Amanda.

„Tüdrukud, ärge muretsege. Ma saan sellega ise hakkama,“ kinnitasin ma mõlemale tüdrukule.

„Kas sa mõtled mas... masturbeerima?“ küsis Amanda. Heatheri silmad läksid päris suureks, kui ta Amandat seda ütlemas kuulis.

„Nojah.“ Nüüdseks oli mu nägu punasem kui stopp-märk. „Aga ma tegelen sellega hiljem.“

„Ei, onu Mark!“ vaidles Amanda vastu. „Arst käskis sul küll! Sa vajad kergendust ja kui preili Reginat pole siin, et seda teha, siis pean mina seda tegema!“ Ta tõusis püsti, võttis mu käest ja üritas mind diivanile juhatada.

„Ei, nunnu, kõik on korras. Tõesti,“ üritasin selgitada.

„Kui mina pean doktori käske täitma, siis pead sina ka!“ Väike petis kasutas minu enda sõnu minu vastu. Heather lihtsalt istus seal jahmunult, silmad suured kui alustassid. „Heather, tule nüüd. Ma näitan sulle, kuidas seda teha.“

Kui ilus noor tüdruk nõuab, et ta sind lahti saaks, on vastupanu osutamiseks piiratud piir. Lubasin Amandal – ja nüüd ka Heatheril – mind diivanile juhatada ja maha panna.

Amanda käitus Heatheri suhtes nagu õpetaja. „Esimene asi, mida sa pead tegema, on tal püksid jalast võtta, niimoodi.“ Ta tegi mu püksteluku lahti ja tegi selle lahti nagu nukku riietaks lahti. Tal oli raskusi pükste alla tõmbamisega, nii et ta palus Heatheril appi tulla. „Siis pead sa ta asja läbi aluspesu tundma, niimoodi. See läheb suureks .“

„Kas mul pole siin sõnaõigust?“ See kõik hakkas mind pisut üle koormama.

„Ei,“ vastas Amanda teravalt ja jätkas siis õppetundi Heatherile. „Kui see on suur, siis võta tal aluspesu seljast.“

See läks täiesti valesti. Ma pidin Amandat peatama. „Noh, mul ON SOOV ja ma ütlen STOPP!“ Amanda tardus. „Amanda Summers, ma tean, et sa üritad aidata, aga nii ei tohiks seda teha! Sa kohtled mind nagu lisandit, mitte nagu inimest. Nii see EI peaks olema!“

Amanda võpatas ja vaatas maha. „Ma lihtsalt üritasin sind aidata, onu Mark.“

Võtsin Amandal lõuast kinni ja tõstsin ta pea, et mulle otsa vaadata. „Ma tean, et sa tahad aidata. Ja kui sa oled seda täiesti otsustanud teha, siis las ma juhendan sind.“

"Aga me oleme seda varemgi teinud. Ma tean, mida teha!"

„Jah, sa tead osa meie tegutsemise mehhanismist, aga see pole veel kõik ja sa alles õpid.“ Vaatasin Heatherit, kes oli kõigest seni nähtust šokis. „Heather, sina peaksid ilmselt ka seda kuulma. Seega teile mõlemale: kui te kellegagi seksite, on see enamat kui lihtsalt puudutamine ja orgasmide saamine. See on ka emotsionaalne asi. Peaks olema tõeline armastus.“

„Aga ma armastan sind,“ anus Amanda.

"Siis näita mulle, et sa armastad mind, armastades KÕIKI mind, mitte ainult minu peenist. Kohtle mind nagu inimest, kes ma olen. Inimest, keda sa armastad."

Amanda istus põrandal ja hakkas nutma. "Vabandust, onu Mark! Ma tahtsin lihtsalt sulle midagi head teha!"

Tõmbasin oma õetütre enda kõrvale diivanile ja panin käed ta ümber. „Kõik on korras, kullake. Ma tean, et sul on head kavatsused ja ma armastan sind selle eest.“ Vaatasin Heatherit, kes ikka veel põlvitas mu kõrval, teadmata, mida teha. „Tead, kullake, kallistused on kõigile. Tegelikult, mida rohkem inimesi kallistavad, seda parem.“ Sirutasin käe Heatheri poole ja ta ühines ettevaatlikult kallistusega. Kui ta oli voldis, pigistasin teda sama kõvasti kui Amandat. Hoidsin neid mõlemaid, kuni Amanda nutmise (peamiselt) lõpetas.

„Nüüd, kui me kõik teineteist armastame,“ ütlesin ma lõpuks. „Kuidas oleks, kui me lõpetaksime alustatu? Ainult et seekord teeme selle õigesti.“

Kuulsin Amanda poolt summutatud "OK". Lasin mõlemad tüdrukud lahti ja nad mõlemad tõusid istukile, aga jäid diivanile minu mõlemale poole.

Vaatasin Heatherit. „Kallis, see kõik on sulle uus. Võid jääda ja vaadata, aga sa ei pea.“

„Ma... ma tahan jääda ja näha,“ ütles Heather kõhklevalt.

„Olgu, see on okei. Võid vaadata nii kaua kui tahad. Ma ei sunni sind midagi tegema,“ rahustasin teda.

Vaatasin Amandat. Tal oli näol ikka veel pisar. Pühkisin selle ära. „Kuulukas, võid mind asendada, kui tahad, aga sa pead tegema nii, nagu ma ütlen. Saad aru?“

„Ee. (nuuks) Teen kõik, mida sa ütled, onu Mark,“ vastas Amanda alandlikult.

„Tubli tüdruk.“ Naeratasin talle. „Pea meeles, et kõik on armastuse küsimus.“ Ta noogutas. „Nüüd puuduta mind kõikjal, kus tahad, välja arvatud siin.“ Osutasin oma jalgevahele. „Armasta mind oma puudutusega.“ Amanda pani käe mu rinnale, aga ei liigutanud seda. „See on tore, nunnu, aga ma ei mõelnud seda.“ Võtsin kindlalt ta mõlemad käed ühte ja puudutasin teise käega ta põske. Vaatasin talle silma. „Mida sa nüüd tunned?“ küsisin.

„Ma... ma tunnen su armastust,“ vastas ta.

„Täpselt nii. Ma ei tee sinuga isegi mitte mingit seksi ja sa tunned ikkagi minu armastust.“ Ta noogutas. Siis puudutasin ta õlga ja silitasin õrnalt käega mööda ta käsivart alla. Amanda värises. „Tunned seda?“

„Muhh. See tundub mõnus,“ ütles ta.

"Nii ma ütlen sulle, et ma armastan sind. Aga kuidas sa mulle nüüd sõnu kasutamata ütled, et sa mind armastad?"

Amanda mõtles hetke, siis hüppas mu peale ja kallistas mind väga kõvasti. Kui oleks kallistamise võistlus, pääseks Amanda kindlasti meistrivõistlustele!

Ma julgustasin teda. "Oh, see on nii hea tunne! NÜÜD ma tunnen sinu armastust!"

„Kas... kas mina võin sind ka armastada?“ kuulsin ma teiselt poolt.

„Täiesti nii armas! Näita mulle, et sa armastad mind!“ ütlesin ma. Heather pani ka käed mu ümber. Mulle meeldib kallistusi saada, eriti noortelt tüdrukutelt.

Kuigi ma nautisin kallistuspidu, nõudis mu peenis tähelepanu. „Olgu, tüdrukud, NÜÜD saame seksi juurde.“ Ma ütlesin: „Pidage meeles, tüdrukud, te ei tohiks kunagi ennast ega oma partnerit seksiks sundida. See peab olema täiesti vabatahtlik.“ Ma vaatasin endale otsa. „Näete nüüd, mida kogu see armastamine on teinud?“

Amanda hüüatas. "See läks suureks!"

„Täpselt nii. Ja sa pole seda veel isegi puudutanud. Kas sa mäletad, kuidas seda nimetatakse, kui see on suur?“ „... väljatõukamine?“ üritas ta öelda.

„Peaaegu. See on erektsioon.“ Pöördusin Heatheri poole. „Erektsioon on see, kui mehe peenis muutub suureks ja jäigaks või kõvaks.“ Pöördusin tagasi Amanda poole. „Olgu, kaunitar, võid nüüd mu aluspesu seljast võtta.“ Tõstsin oma tagumiku üles ja Amanda haaras mu aluspükstest ning tõmbas need mult maha. Istusin nüüd diivanil ilma igemeteta, Amanda ja Heather minu mõlemal küljel. Mu peenis turritas otse püsti.

Heather ahhetas seda nähes. „See on nii suur!“ Naeratasin, kui ta seda ütles. Meeste ego on alati hea toita.

"Olgu, kullake, kas sa mäletad, mida edasi teha?" küsisin ma.

Amanda põlvitas mu ette. „Ma hoian seda ja liigutan seda üles-alla, niimoodi.“ Ta haaras minust järsult kinni ja hakkas kiiresti pumpama.

„Oota vastu, kauboi. Alusta aeglaselt,“ ütlesin ma.

„Oh, ma unustasin.“ Ta aeglustas oma kütmist.

"Nii on parem. Mida sa nüüd muud teed?"

„Ma, ee... ma unustasin,“ ütles Amanda kurvalt.

"Pole hullu, sa alles õpid. Pea meeles, see on armastusest. Vaata mind ja ütle, kui väga sa mind armastad."

„Oo jaa!“ Amanda naeratas mulle säravalt. „Onu Mark, ma armastan sind nii väga!“

Amanda naeratus sulatas mu südame ja pani mu niude ihule ihu. „Oh, ma armastan sind, nunnu! Ma olen juba üsna lähedal; see ei võta kaua aega. Tee nüüd natuke kiiremini.“ Ta kiirendas oma süütamist.

„Mille lähedal?“ kuulsin Heatherit küsimas.

Ma ei olnud hetkel kõige paremas olukorras, et seda seletada, seega ütlesin lihtsalt: "Oota ja vaata, kullake." Pöörasin pilgu Heatherile, kes jälgis seda hämmastunult. Nägin, et ta käsi oli jalgade vahel ja see liikus. See lõi mind üle ääre. Õnnestus oigata: "Nii kiiresti kui võimalik!" Amanda silitas mind nagu kiirmootor. Ma ei näinud isegi, kuhu ma pritsisin, sest olin nii keskendunud Heatheri käele jalgade vahel. Kui olin osaliselt toibunud, vaatasin Amandat. Ta nägi välja nagu oleks bukkake gangbangis. Tema näol, juustes ja riietel oli spermat.

Amanda naeratas mulle: "Vau! Sa tulid PALJU seemnepursega! Kas see tähendab, et ma sain hästi hakkama?"

„Oh, nunnu, mu väike kallis, (hinga) sa tegid suurepärast tööd! (hinga) Sa kindlasti „kergendasid“ mind.“ Naeratasin oma seksikale õetütrele ja istusin, toibudes hetke veel. Hakkasin nüüd normaalselt hingama. „Nunnanu, sa ei pruugi seda märgatagi, aga sa said abi.“ Vaatasin Heatherit.

Heather nägi segaduses välja. „Mina?? Mida ma tegin?“

„Heather, kullake, ma tean, et ma ütlesin sulle, et ma ei sunni sind midagi tegema, aga ma ei suutnud sind mitte vaadata, kui Amanda mind puudutas. Ja ma nägin sind, noh, ennast puudutamas, seal all.“

Heather läks näost punaseks. "Mul... mul on kahju, et ma ei saanud sinna midagi parata! Sa pead mind nüüd mingiks veidrikuks!"

Sirutasin käe Heatheri poole ja kallistasin teda. „Ei, kullake, sa pole mingi veidrik. Sa tegid seda ainult enda jaoks, sama, mida Amanda minu jaoks. See on kõik. Ja pealegi meeldis mulle sind seda tegemas vaadata.“

„Sulle... meeldis see??“ küsis Heather.

„Aarde pärast!!“ pahvatas Amanda. Märkasin, kuidas mu sperma mööda ta nägu aeglaselt alla tilkus.

"Täpselt nii, nunnu! Sa mäletasid!"

„Mis aare?“ küsis Heather.

„Mehed arvavad, et seal all on aare,“ osutas Amanda oma jalgevahele. „Ja nad tahavad seda aaret väga.“

Heather vaatas endale alla. „Aga seal all pole midagi.“

Selgitasin Heatherile. „Kallis, sa ei pruugi arvata, et seal midagi on, aga ma võin sulle kinnitada, et mehel on jalgade vahel KINDLASTI aare. See pole nagu kuld või vääriskivid. Aare on see, mida see sinuga teeb, kui see leitakse. Olenemata sellest, kas meie leiame selle sinu jaoks või sina ise, poisid armastavad seda sinu väikest aaret...“ Pöördusin Amanda poole. „...Ja sinu oma ka.“ Mõlemad tüdrukud itsitasid selle peale.

3. osa

Vaatasin kella. Kell hakkas juba peaaegu saama. „Olgu, tüdrukud, kell on peaaegu kuus. Minge pange ujumisriided selga. Ma koristan õhtusöögi ära.“ Niipea kui ma ütlesin „kuus“, tormasid mõlemad tüdrukud Amanda tuppa. Ma kahtlen, kas nad kuulsid midagi, mida ma pärast seda ütlesin. Karjusin: „Aga te ei saa ikkagi enne kella kuut sisse minna! Mitte sekunditki enne!“

Panin end uuesti riidesse ja koristasin õhtusöögi ära. Koristamise keskel jooksid tüdrukud minust mööda oma bikiiniujumistrikoodes. "STOP!" karjusin ma. Tüdrukud jäid seisma nagu kujud. "Millal te basseini minna saate?"

"6." Mõlemad tüdrukud vastasid.

"Ja mitte sekunditki varem, arusaadav?"

„Sain aru.“ vastasid mõlemad, ikka veel kujude kombel püsti seistes.

„Olgu, lase käia.“ Nad jätkasid oma kihutamist tahapoole, justkui oleksin ma vajutanud nuppu, et nad uuesti sisse lülitada.

Jõudsin köögi just õigel ajal ära koristada. Valmistasin mõlemale veel ühe joogi ja läksin õue. Nägin Amandat ja Heatherit basseini ääres edasi-tagasi sammumas, nagu metsloomad, kes oma saaki jälitavad. Üks nende telefonidest oli laual ja luges aega. Kaks minutit veel. Oodates jõid nad mõlemad poole oma jookidest alla. Mulle meeldis vaadata, kuidas nad edasi-tagasi sammusid, näljaselt basseini silmitsesid ja telefoni loendurit kontrollisid. Viimased sekundid lugesin taimeriga. "Viis, neli, kohal, kaks, üks, korras! (plärtsatus)"

Järgmise kahe ja poole tunni jooksul ei suutnud miski neid tüdrukuid veest välja saada, välja arvatud tualetiskäigud. Iga kord kõndisid nad kiiresti ukse juurde ja anusid, et nad sisse lastaks, ja iga kord kõndisin mina aeglaselt ukse juurde, et saaksin vaadata, kuidas nad rabelevad. Iga kord tulid nad välja tagasi ja võtsid veel ühe suure lonksu. See oli ilus tsükkel.

Lõpuks hakkas hämarduma ja ma nõudsin, et nad ööseks tuppa tuleksid. Amanda muidugi kurtis, aga ma nägin, et nad hakkasid väsima. Saatsin nad üles duši alla ja ööriided selga panema. Istusin diivani keskele ja panin teleka mängima. Umbes 15 minutit hiljem tormasid elutuppa kaks ilusat suvistes öösärkides teismelist tüdrukut. Nagu ma lootsin, istusid nad minu mõlemale poole. Igaüks kaisutas mind ja ma panin käe ümber igaühe. Ma ulatasin nende tagumikuni ja koputasin neid õrnalt. Ma tundsin mõlema tüdruku tagumikul mähkme krõmpsuvat pehmendust. Nad itsitasid üksmeelselt, kui ma seda tegin. Kui taevas on olemas, siis pidi see selline olema.

Amanda oli väsinum. Tema pea tukkus, aga ta niheles ka. „Onu Mark?“

„Jah, kullake?“ ootasin järjekordset suurt küsimust.

Ta vaatas mind. "Ma pean pissile minema, aga ma olen liiga väsinud, et üles tõusta. Kas ma võin siin mähkme märjaks teha?"

Heather vaatas Amandat sellise pilguga, nagu oleks ta öelnud: „Kas sa teed nalja?”, aga ei öelnud midagi.

Mõtlesin korraks, et ta lekib diivanile, aga siis tuli mulle salakaval mõte. „Jah, võid küll, nunnu. Aga ma tahan olla kindel, et diivan märjaks ei saa, seega hoian kätt siin all, et kontrollida, kas sa lekid.“ Asetasin käe madalale ta tagumikule, sõrmed ulatusid ta jalgade vahele.

Amanda naeratas, aga ta silmad olid vaid pooleldi lahti. „Onu Mark, sa oled (haigutus) selline pervert.“ Ta ohkas. Hetk hiljem tundsin, kuidas ta mähe soojaks läks ja paisus. Katsusin kogu ta mähkmepinda, kui ta end märjaks tegi. Ta ei lekkinud, aga mähe oli väga täis. Kui ta lõpetas, küsis ta: „Onu Mark, kas sa palun vahetaksid mulle mähkme?“ See oli nagu küsida, kas näljane mees tahab süüa.

„Muidugi, ma vahetan su riided, kullake. Lähme su voodisse. Ma vahetan su seal ära.“ Tõstsin Amanda sülle. Tema pea toetus mu õlale. Kandsin ta tema tuppa ja Heather järgnes talle. Heather tõmbas tekid alla. „Aitäh. Kallis, see oli väga tore.“ Ta tõi ka mähkimisvahendid. „Aitäh veelkord, kullake. Sa oled väga abivalmis.“ Naeratasin Heatherile.

„Kas ma võin vaadata?“ küsis Heather. „Mul pole kunagi varem keegi mähkmeid vahetanud.“

„Muidugi saad, kullake. Ma pole veel eriti harjutanud, aga arvan, et hakkan asjaga harjuma.“ Hakkasin Amanda kallal tööle. Libistasin ta märja mähkme mööda jalgu alla, paljastades taas ta virsikukarva häbeme. Tema selliselt paljastatud nägemine erutas mind uuesti. Pühkisin ta üleni puhtaks ja seejärel keskendusin ta pilule.

Amanda kudrutas. „Mmmmm, see on mõnus tunne.“ Tema vastuse peale mu erektsioon kasvas.

"Kallis, kas sa tahaksid, et ma sind hästi tunneksin?"

„Mmm. Liiga väsinud. Tahan lihtsalt magada,“ pomises ta.

"Olgu, nunnu, ma lasen su lihtsalt puhtaks pesta ja riided vahetada." Olgu, täna õhtul seksi ei ole.

Puuderdasin Amanda jalgevahelt ja hõõrusin selle sisse.

„Härra Mark, kas te kavatsete Amandaga seksida?“ oli Heather uudishimulik.

„Ei, kullake. Amanda ütles, et ta on liiga väsinud, nii et ma ei tee seda,“ vastasin ma, samal ajal kui libistasin Amandale värske mähkme mööda jalgu üles.

"Aga ma arvasin, et sulle tema aare meeldis."

„Oh, ma armastan tema aaret. Aga sa ei tohiks kunagi kedagi seksima sundida. Kedagi sundida on vale. Amanda ütles ei ja ma austan seda.“

„Härra Mark?“ Nüüd esitas Heather sama ritta ka suurte küsimuste puhul.

"Jah, kullake?"

„Kas su asi on nüüd suur? Paistab, et on suur,“ küsis ta ja osutas mu jalgevahele.

Mu erektsiooni polnud võimalik varjata, eriti nüüd, kui Heather seda juba nägi. „Nojah, aga ära selle pärast muretse.“

„Kas sul on vaja kergendust saada?“ küsis uudishimulik tüdruk.

"Ära selle pärast muretse. Kallis, ma hoolitsen selle eest ise."

Väga unine Amanda pomises: „Sina asendad onu Marki. Ma olen liiga väsinud. (zzzz)“

„Ma tahaksin... ma tahaksin proovida. Palun?“ küsis Heather. Ta kasutas sama armsat nägu, mida Amanda kasutas, kui ta midagi tahtis. Ja tal oli sama mõju, pehmendades mu südant ja karastades mu mehelikkust. Olles Amandaga seda teed käinud, teadsin, et see lõpeb ainult ühtemoodi, nii et ma alistusin selle ilusa tüdruku ihadele.

„Olgu. Ma ütlen sulle, mida teha.“ Heitsin voodile pikali. „Kõigepealt tee mu püksirihmad lahti...“

„Kas ma ei peaks sind kõigepealt kallistama?“ küsis Heather.

„Õigus sul on. Kallistus on üks viis armastuse näitamiseks, aga on ka teisi viise. Proovime midagi teistsugust, näiteks seda.“ Puudutasin Heatherit tema rinna keskelt ja libistasin sõrmed õrnalt alla, siis üles ja ümber tema arenevate rindade. Lõpetasin puudutades ta nibusid. Heather sulges silmad ja hammustas huulde, kui ma seda tegin. „Nüüd proovi sina. Sa ei pea sama tegema, lase lihtsalt oma sõrmedel mu rinda ja kõhtu uurida.“

Heather puudutas ettevaatlikult mu rinda. Alguses matkis ta minu tegevust, aga siis libistas käe mu särgi alla ja puudutas mind otse. Ta vaatas väga pingsalt seda, mida ta tegi, nagu oleks tegemist ajuoperatsiooniga.

„Oh, see on tõesti mõnus tunne.“ Kas sa saaksid mu nägu vaadata ja mulle naeratada?“ Ta tegi nii, nagu ma palusin. Tema naeratus oli peaaegu sama kütkestav kui Amandal. „Kallis, sul on imeline naeratus.“ Julgustasin teda. Rääkides tegin oma püksipandlad lahti ja lasin need jalga. „Näed, kallistused on üks viis armastust näidata, aga selline puudutamine ja naeratamine on teine ​​viis. Armastust saab näidata mitmel moel. Nüüd vaata madalamale.“ Mu aluspesu oli erektsiooni all. Heather ahmis õhku. „Kas sa tahaksid seda puudutada?“

„Mhmh.“ kokutas ta. Võtsin õrnalt ta käe ja asetasin selle oma kaetud erektsioonile.

"Mine ja tunneta seda. Liiguta oma kätt ja tunne, mis tunne see on."

Heather liigutas oma kätt mööda mu peenist, siis katsus ta selle alt ja pigistas (ai!)

"Oo, ole ettevaatlik, kullake, see on õrn osa."

Heather tõmbas käe ära. „Vabandust, kas ma peaksin lõpetama?“

„Ei, kõik on korras,“ kinnitasin talle. „Näita mulle, mis seal all on.“ Lasin aluspesu alla ja paljastasin end. „Sa nägid mind varem sellisena, aga mul polnud võimalust sulle mehe kehaosadest rääkida.“ Heatheri silmad läksid taas suureks, ikka veel hämmastunult sellest, mida ta vaatas. „Siin all on munandikott. Sees on mu munandid. See on see osa, mis on väga õrn ja võib pigistades haiget teha.“ Heather vaatas seda kõike hämmastunult. „See on mu peenis ja nagu ennegi, on see suur ja jäik ehk „kõva“. See muutub selliseks, kui ma seksuaalselt erutun või erutun.“

„Ja sellepärast sa vajadki kergendust?“ küsis Heather.

„Ee, ei.“ Läksin loengurežiimi. „Meil, meestel, on erektsioon kogu aeg – mitu korda päevas. See on lihtsalt osa meie kehast. Me ei pea iga kord, kui erektsiooni saame, seksima. Tihti naudime seda tunnet lihtsalt mõnda aega, kuni see uuesti langeb.“ Ma peatusin hetkeks. „Igatahes, põhjus, miks ma vajan „kergendust“, nagu sina ja Amanda seda nimetate, on ravimite pärast, mida ma võtan – mitte sellepärast, et praegu raske oleks. See on lihtsalt õnnelik kokkusattumus.“ Ma naeratasin.

"Kas... erektsioon on hea tunne?"

„Jah, see tundub tõesti hea. See on natuke nagu siis, kui sa katsusid varem iseennast, samal ajal kui Amanda mind katsus.“ Heather punastas, kui ma seda ütlesin. „Ja kui ma orgasmini jõuan – siis ma pritsin –, on see hämmastavalt hea tunne.“

"Mis tunne on - kui sa pritsid?"

„Noh, seda on raske kirjeldada.“ Peatusin hetkeks ja mõtlesin, kuidas seda seletada. „See on nagu veelaine, mis mind üle uhub, aga see pole tegelikult vesi; see on hea tunne. Siis tunnen end pärast seda paar minutit väsinuna. Pean ka ütlema, et tavaliselt on veelgi parem, kui teen seda kellegagi koos.“

„Ma pole kunagi varem nii tundnud.“ Heather langetas kergelt pead.

"Noh, kui soovid, võin ma sulle näidata. Ma saan sind aidata seda tunnet kogeda."

Heather kõhkles: „M-ma ei tea.“

"Pole hullu, kullake, me ei pea. Pea meeles, et kedagi ei tohiks kunagi seksima sundida."

„Kas ma võin sind ikka veel puudutada proovida?” küsis ta.

„Jah, sa saad. Kallis. Siin.“ Võtsin õrnalt ta käed ja mässisin need ümber oma peenise. „Nüüd libista oma käsi üles-alla.“ Ta hakkas mind silitama. „Näed, nahk libiseb su käega kaasas. See on hea tunne.“

Heather naeratas. „Mulle meeldib, et ma sind hästi tunnen.“

„Kallis, kas sa saaksid mulle otsa vaadata ja naeratada?“ küsisin ma. Ta tegi seda. Tema naeratus oli väga ingellik – kui sa saad 11-aastast tüdrukut lühikeses öösärgis ja mähkmes mulle kätemassaaži tegemas üldse ingellikuks nimetada (mina teeksin seda!). „Olgu, palun tee natuke kiiremini. Kas sa tahaksid näha, kuidas ma pritsan?“

"Mhmh." Ja ta kiirendas käte liikumist.

Ma tahtsin, et ta ütleks need sõnad. "Ütle seda. Ütle, et sa tahad näha mind pritsimas."

Heather vastas kuulekalt: „Härra Mark, ma tahan näha, kuidas te end pritsite.“

Ma nõudsin lisa. „Kus? Sinu peal, voodil, enda peal? Kus?“

„Palun... minu peale. Härra Mark, kas te saaksite palun mulle peale pritsida?“ küsis ta.

Seda ma tahtsingi kuulda. „Olgu, ma lähenen, kullake. Liigu nüüd kiiremini.“ Hingasin raskelt. „Suuna mind sinna, kuhu sa tahad, et ma pritsiksin. (hingeldab) kui see juhtub, siis jätka silitamist, kuni ma su peatan. Saad aru?“

„Mhmh.“ Ta vaatas pingsalt mu peagi puhkevat peenist.

Tundsin, kuidas mu orgasm kogunes. "Olgu, nii kiiresti kui võimalik! (hingab) Siit see tuleb!" Mõni sekund hiljem lasksin Heatheri öösärgile paksu spermajoa. Siis teine, kolmas ja neljas prits tabasid kõik tema öösärgi erinevaid kohti. Igaüks neist oli sama paks ja rikkalik kui esimene. Viies prits tuli välja väiksema jõuga ja maandus voodile. Lõpuks peatasin ta käed. "Oh, issand jumal (hinga) see oli suurepärane! (hinga)" Lamasin seal ja toibusin.

Heather vaatas ennast. Natuke oli ta kätel. „Kõik on kleepuv ja soe.“

"Jah, kullake, (hingeldus) Nii näeb sperma välja." Hakkasin aeglaselt oma eufoorilisest eufooriast maaduma. "Kas see teeb lapsed sündima?"

„Noh, pool sellest. (pant) Teine pool on tüdrukute sees. Seda nimetatakse munarakkudeks.“ Mulle meenus Amanda küsimus meie esimesel õhtul. „Sinu välisküljel niimoodi ei tee mu sperma midagi. See tuleb su tuppe pritsida, et see seguneks ühe su munaraku osaga. Ja isegi siis ainult teatud aegadel.“

„Härra Mark?“ mõtlesin, kas kõik lapsed alustavad selliste suurte küsimustega.

"Jah, kullake?"

„Ma tean, et ma ütlesin enne ei, aga... kas sa... noh, kas sa... kas sa saaksid mind samamoodi tundma panna? Nagu sa just tundsid?“ küsis ta, vaadates minult ära.

Tõusin voodil istukile. „Kas sa tahad, et ma aitaksin sul orgasmi saada?“

„Mhmh.“ Heather vaatas mulle otsa. „Ma tahan teada, mis tunne see on.“

„Muidugi.“ Sirutasin käe, puudutasin ta põske ja libistasin sõrmed läbi ta pikkade tumedate juuste. „Aga mul on sulle kõigepealt küsimus. Ütle mulle, kullake, kas sa oled kunagi oma mähkme meelega märjaks teinud?“

Ta punastas. „Ma... ee...“ Tema põsed läksid peedipunaseks.

Ma esitasin küsimuse ja silitasin õrnalt tema põske ja juukseid. „Amanda sai teada, et talle meeldib mähkmeid märjaks teha, ja ta tegi seda paar korda meelega, just nagu täna õhtul. Kas sina oled seda kunagi teinud?“

„Noh... vahel küll,“ tunnistas ta. Tema nägu oli õhetav. „Alguses olin uudishimulik, aga jah, mulle see natuke meeldis.“

"Noh, ma avastasin, et mulle ka väga meeldib, kui Amanda oma mähkme märjaks teeb. See erutab mind. Kas sa pead juhuslikult nüüd pissima?"

"Natuke küll, jah."

Mul tekkis kuri tunne ja otsustasin seda mängida. Vaatasin otse Heatherile silma. „Sa ju kavatsesid seda seni vastu pidada, kuni voodisse saad ja end märjaks teed, eks?“

Ta pööras ära. „M... mul on kahju. Kas see on hull?“

Pöörasin ta pea enda poole. „Ei, see pole hull. See on natuke ulakas, aga mitte päris hull. Tegelikult arvan, et see on seksikas ja ma arvan, et sina oledki seksikas, kuna sa seda teed.“ Ma naeratasin talle kuradilikult.

"Kas sa arvad, et ma olen seksikas?" Ta nägi üllatunud välja.

"Muidugi! Sa oled armas, nunnu, imearmas, ilus ja seksikas – kõik ühes kaunis pakendis."

"Kuidas oleks, kui sa oleksid nüüd seksikas ja märjaks selle mähkme minu jaoks?"

„Olgu.“ Ta naeratas ja nõustus alandlikult. Heather sulges silmad ja ohkas. Ma ei näinud palju, sest ta istus mähkmel, aga ma nägin, kuidas mähkme esiosa veidi paistes. „Nii. Ma tegin selle.“ Ta naeratas.

„Tubli väike tüdruk,“ ütlesin ma ja naeratasin. „Tead mis? Nüüd pead sa riideid vahetama.“

Heather taipas äkki, mida see tähendas. Tema nägu lõi särama ja silmad läksid suureks. „Olgu!“ Ta hüppas voodi keskele ja heitis selili. „Olgu, muuda mind!“

„Oh ei. Kallis. Sa pead väga viisakalt paluma,“ nõudsin ma.

Heather tegi jälle oma armsa näo. „Härra Mark, kas te palun vahetaksite mu mähkme?“

„Muidugi teen seda!“ vastasin. Tõstsin ta spermaga määrdunud öösärgi üles, et näidata ta väikeseid rindu. Kuni mu käed seal olid, keerutasin hetkeks sõrmedega ümber ta nibude. Heather sulges silmad ja naeratas. Seejärel libistasin käed mööda ta kõhtu alla ja kaugemalegi. Tundsin ta mähkme jalgevahe. „Oo, su mähe on nii soe ja pehme.“ Surusin õrnalt ta jalgevahele. Heather ahmis õhku, kui seda tegin. Vaatasin talle silma. „Kas oled valmis, et ma selle ära võtan?“

"Mhmh. Palun võta mu mähe ära."

Libistasin selle aeglaselt mööda ta jalgu alla, paljastades ta ilusa häbeme. Tal oli veidi rohkem karvu kui Amandal ja need hakkasid just lokkima, aga olid ikka veel pehmed nagu udusuled. Nägin ta huulte sisekülgi. „Oh, sa oled nii ilus tüdruk.“ Libistasin ta mähkme täielikult maha. Libistasin käed aeglaselt ta jalgadelt puusadeni. „Peseme su puhtaks.“ Mähkimisvahendid olid ikka veel voodil. Võtsin paar salvrätikut ja pühkisin ära ta jalgade siseküljed, seejärel ta punni ja lõpuks ta häbeme. „Mulle meeldib sinu eest hoolitseda ja sind hästi tunda panna.“ Naeratasin talle.

Heather vaatas mind igatsusega silmis. "Mhmh. Mulle ka meeldib," oli kõik, mida ta öelda suutis.

„Mulle eriti meeldib, kui sa siin end hästi tunned.“ Pigistasin salvrätikut ta välishuulte vahele ja pühkisin teda. Heather ahmis uuesti õhku. „Nüüd vaatame, kas ma leian selle sinu aarde.“ Naeratasin ja viskasin salvrätiku minema. Libistasin sõrmed ta häbememokkade vahele, kompides neid ringi. Teine käsi liikus üles ta rindadele ja keeras uuesti ringi ümber ta nibude. „Oo, need näevad nii head välja, et võiksid süüa,“ ütlesin ja kummardusin, et õrnalt ta lähemat nibu imeda.

„OhIssand!“ ahmis Heather õhku ja kangestus hetkeks.

Alguses arvasin, et ta saab orgasmi, aga taipasin, et ta lihtsalt ei saa ülekoormatuks, seega taganesin ja keskendusin lihtsalt oma tööle ta jalgade vahel. Leidsin ta tupe ja sondeerisin seda väga õrnalt. Umbes ühe sõrmenuki klõpsuga tundsin ta neitsinaha vastupanu. Ma ei tahtnud talle haiget teha, seega ma ei liikunud edasi. Selle asemel pöörasin oma tähelepanu ta kliitorile. Heather hingas nüüd väga raskelt. Tahtsin teda lakkuda, aga arvasin, et see võib talle praegu liiga palju olla, seega ma ei teinud seda. "Sa oled juba lähedal, mu seksikas väike tüdruk, ma näen seda." Jätkasin temaga tegelemist. "Mulle meeldiks olla esimene, kes oma peenise sinu sisse paneb." Heather ahmis õhku, kui ma seda ütlesin. "Jah, mu seksikas tüdruk, mõtle, mis tunne oleks, kui ma oleksin sinu sees ja pritsiksin oma spermat su kehasse!"

Heather kaardus selja, haaras iga käega tekist ja surus rusikad kokku. „OhMy... OhMyGod... Aaaaaahhhhhh!!!“ Tundsin, kuidas ta häbememokad krampi tõmbasid ja väike prits tema enda vedelikku mu sõrmedele voolas.

Hõõrusin edasi, kuni ta mu käed eemale lükkas. Heather lamas seal uimaselt ja hingeldades. "OhMuJumal... (hingeldab)... OhMuJumal... (hingeldab)..." oli kõik, mida ta suutis umbes poole minuti jooksul öelda.

Siis kuulsime Heatheriga mõlemad: „On hea tunne, jah?“ Pöörasime mõlemad ringi ja nägime, kuidas Amanda oli mähkme sees ja vaatas meid enda kõrval.

"Amanda Summers, kas sa luurasid meid?" naljatasin ma.

"Sa äratasid mu üles! Ma ei saanud sinna midagi parata!"

„Pole hullu, nunnu,“ rahustasin Amandat. „Ma ei ole vihane. Vabandust, et me su üles äratasime. Vist läksime natuke liiale. Kuigi tundub, et sulle etendus niikuinii meeldis.“ Osutasin ta peidetud käele.

Amanda punastas ja tõmbas käe kiiresti tagasi. „Mul... mul... oli sügelev tunne.“

„Ja kas sa leidsid selle sügeluse ja tegid selle paremaks?“ küsisin ma vihjavalt.

Amanda punastas veel rohkem, aga tunnistas üles. „Jah, aga ainult natukene. (haigutus) Ma olen liiga väsinud, et seemnepurset teha.“

Heather oli lõpuks mõistusele tulnud. „Härra Mark, mis tunne on, kui su asi tüdruku sisse läheb?“

Seekord panin ma jala suhu. "Noh, ma tean, mis tunne see minu jaoks on, aga ma ei oska sulle öelda, mis tunne see sinu jaoks oleks. Ma ei ole tüdruk. Mul ei ole vagiinat."

„Olgu, kuidas sul läheb?“ küsisid mõlemad tüdrukud peaaegu ühel meelel. See oli selline urg, kuhu ma EI tahtnud sattuda, vähemalt mitte praegu.

„Tüdrukud, vabandust, aga ma ei vasta sellele täna õhtul. On hilja, on kooliõhtu. Ma olen väsinud ja te peaksite mõlemad nüüd magama.“ Panin jala maha. Ma ei kavatsenud sellest loobuda.

„Härra Mark, kas see tähendab, et te ei lõpeta minu muutmist?“ küsis Heather.

Ma unustasin selle täiesti ära. "Ära muretse, kullake, ma lubasin sind muuta ja ma teen seda ka."

„Siin on sulle värske mähe.“ Libistasin armastavalt, aga tõhusalt Heatheri värske mähkme mööda jalgu üles. Seejärel vajutasin kiiresti ta jalgevahele. Heather naeratas, kui ma seda tegin. „Nii see on.“

Proovisin ka Heatheri käsi salvrätikutega puhastada, aga ta ei lasknud. "Pole hullu, mulle... natuke meeldib see kätel."

Ma ei sundinud seda peale. „Olgu, tore. Nautige ennast. Lihtsalt peske end hommikul eriti korralikult puhtaks.“ Arvasin, et pean homme niikuinii linad pesema. „Nüüd on teil mõlemal aeg magada. Teil mõlemal on hommikul kool.“ Andsin neile mõlemale head ööd soovides musi ja panin nad magama.

Kuulsin itsitamist, kui nende magamistoast lahkusin, aga kui ma mõne minuti pärast tagasi vaatasin, magasid nad sügavalt. Märkasin, et igal tüdrukul oli Heatheri käsi suus. Mõtlesin, kas neile maitse meeldib. Olin ka väsinud, nii et läksin magama. Mõne minuti pärast olin nagu tuli väljas.

7. päev - reede

Mul oli imeline unenägu. Ma nägin unes, et armatsesin Reginaga. Peagi muutus Regina Heatheriks ja siis Amandaks. Iga kord, kui ma pilgu kõrvale pöörasin ja tagasi vaatasin, muutus tüdruk. Ükskord oli see isegi Carly - Kruzi tüdruk. Siis läks äratuskell helisema ja äratas mind üles. Ma nii väga tahtsin seda unenägu lõpetada ja proovisin korraks uuesti magama jääda, aga hommikune puu lihtsalt ei lasknud. See oli jäik nagu laud ja nõudis mu tähelepanu. Kontrollisin kiiresti, kas tüdrukud ikka veel magavad, ja tormasin vannituppa enda eest hoolitsema. Mul oli veidi perversne idee; ma mõtlesin, kui kaugele ma oma spermat lasta suudan. Seisin duši tagaosas ja silitasin ennast. Orgasmi tekkimiseks kulus vaevalt minut. Sihtisin kaugemat seina. Isegi kiire masturbeerimisseansiga õnnestus mul ikkagi tulistada neli suurt jämedat köit ja viies väiksem. Minu üllatuseks suutsin esimese kolme lasuga tabada kaugemat seina (umbes 1,5 meetri kaugusel). Mul oli tunne, nagu laseksin haubitsast. "Tulemissioon! Täislaadimine! Tuli efekti saavutamiseks! Pauk! Tuli uuesti! Pauk!"

„HeeHeeHee! (naer)“, kuulsin enda kõrvalt. Tardusin. Ma ei pidanud vaatama. Ma ei tahtnud vaadata. Aga ma vaatasin. Pöörasin ringi ja nägin kahte noort tüdrukut öösärkides ja mähkmetes vannitoa ukseavas seismas, naermas ja itsitamas. „Onu Mark/härra Mark, mida te teete?“ küsisid nad itsitamise vahel.

Oma tegevust ei saanud varjata. Kiirustades unustasin vist vannitoa ukse sulgeda. Hetkeks soovisin, et oleksin saanud kanalisatsiooni kaduda. Aga kui midagi ei saa eitada, on järgmine parim asi see uhkusega tunnistada. Niisiis, vastasin ma. "Märksõnaharjutus, tüdrukud. Te ei tea kunagi, millal mul on vaja kaugelt visata!" Amanda ja Heather kukkusid naerdes põrandale. Ma ei suutnud jätta ka ise väikest itsitust välja laskmata, aga enamasti säilitasin rahu. "Noh, tüdrukud, ma olin siin enne, nii et kui te ei pahanda, pean ma duši alla minema – privaatselt!"

„Aga härra Mark, (HaHa) ma pean pissile minema!“ anus Heather itsitades.

„Mina ka! (HaHa)“ lisas Amanda. „Aga võib-olla peaks ta rohkem harjutama, (HaHa) märklauaharjutust tegema!“

Nüüdseks istusid mõlemad tüdrukud põrandal ja naersid kontrollimatult. Aga Heather peatus ja vaatas endale otsa. "Oh ei, ma just pissisin end!"

"(HaHa) Heather pissis end täis! (HaHa)" Amanda naeris, aga see ei kestnud kaua. Ka tema peatus ja tegi sama. "Oh ei, ma just pissisin end ka märjaks!"

„Noh, tüdrukud, tundub, et kumbki teist ei pea enam pissima,“ ütlesin rangelt. „Seega, kui te saaksite palun ukse sulgeda enne lahkumist, siis ma lähen nüüd duši alla.“ Osutasin neile kindlalt, et nad vannitoast lahkuksid. Nad mõlemad tõusid püsti ja lahkusid, sulgedes ukse enda järel. Ma ei saanud tüdrukute peale siiski vihane olla. See oli minu enda süü, et ukse lahti jätsin. Mõtlesin, et peaksin nendega rääkima pärast seda, kui oleme kõik riides, et asi käest ära ei läheks. Lõpetasin duši all käimise, puhastasin seina ja tegin ülejäänud hommikurutiini. Kui ma oma magamistuppa riietuma läksin, karjusin, et vannituba on tühi.

Kui olin riides, läksin kööki tüdrukutele hommikusööki tegema - vahvleid (olete üllatunud?).

Heather tuli aeglaselt koridorist välja, seljas kena mustriline poolpikk seelik ja seda täiendav mustriline pluus, mis tõid tema figuuri ja arenevaid rindu päris kenasti esile. Ta oli langetanud pea. „Vabandust, et me teie üle naersime, härra Mark. Kas olete sama vihane kui meie?“

Ma polnud tegelikult vihane, aga ma ei tahtnud neid liiga kiiresti puhtaks lasta. Jätkasin oma karmi pilku. „Ootame, kuni Amanda välja tuleb.“ Panin teise portsjoni lauale. „Siin; söö hommikusööki.“ Aga Heather ei julgenud midagi võtta.

Mõni minut hiljem tuli Amanda koridorist välja, samuti aeglaselt, teksaseelikus ja pitsilise roosa pluusiga, ning istus köögilaua taha Heatheri kõrvale. Mind nähes ei suutnud ta muud teha, kui itsitama puhkes. Lahendasin selle sellega, et seisin otse tema ees ja vaatasin talle väga range pilguga otsa. Ta rahunes maha ja pööras pilgu minult ära.

„Noh, tüdrukud, te saite kõvasti naerda, sest nägite mind midagi piinlikku tegemas. Ja jah. Pean tunnistama, et see oli ilmselt naljakas.“ Tüdrukud muigasid selle peale kergelt. „Aga enne kui te kaalute selle üle nalja tegemist või – ja ärge isegi mõelge sellele – teistele sellest rääkimist, pidage meeles, kuidas te end tunneksite, kui keegi näeks teid midagi piinlikku tegemas ja teeks teie üle nalja või räägiks sellest teie sõpradele.“

Mõlemad tüdrukud vaatasid teineteisele otsa, langetasid uuesti pea ja ütlesid üheskoos: "Vabandust, onu Mark/härra Mark."

„Mille pärast vabandust paluda?“ tahtsin olla kindel, et nad said aru, millest jutt käib.

Heather ütles esimesena. „Ma... ma umbes rääkisin emale.“

Oleksin pidanud teadma. Tüdrukute sidevõrk ründab taas välgukiirusel. Löön käega vastu laupa. "Oh pagan. Ma ei kuule temalt kunagi selle lõppu. Noh, vähemalt tean ma nüüd sellest."

„Ja mul on kahju, et ma emale rääkisin,“ ütles Amanda.

Mul oli tunne, nagu oleks mind kuul rinda tabanud. Komistasin tagasi ja kukkusin toolile. "Oh, nunnu, PALUN ütle, et sa ei rääkinud oma emale," anusin.

„Mul on tõesti kahju, onu Mark, aga Heather rääkis oma emale ja ma lihtsalt pidin kellelegi rääkima.“ Amanda vaatas mind vabandavalt.

„Härra Mark, kas teiega on kõik korras? Te näete kahvatu välja,“ küsis Heather.

Tegin vapra näo. „Kõik saab korda, kullake. See on minu jaoks lihtsalt natuke üle jõu käiv. Nüüd on teil mõlemal aeg kooli minna. Kallis, kas sul on kõik asjad pakitud?“

„Mhmh. Ma arvan küll,“ vastas Heather. „Aga ma jätsin siia mõned asjad, kui ma järgmine kord siin ööbin.“

Mul polnud südant Heatherile öelda, et see jääb ilmselt tema viimaseks ööbimiseks minu juures. Kurat, see võib isegi olla viimane kord, kui ma teda – või Amandat – enam kunagi näen. Sõitsin tüdrukutega kooli. Jätsin telefoni meelega koju. Ma ei tahtnud kummagi emaga, eriti mitte Cindyga, suhelda enne, kui üksi koju jõuan. Kallistasin kindlasti mõlemat tüdrukut enne, kui nad minu juurest lahkusid. Mõtlesin, et need võivad olla viimased kallistused, mis ma neilt saan.

Ja tõepoolest, kui ma koju jõudsin, oli mul mõlemalt naiselt mitu tekstisõnumit ja Cindylt vastamata kõnesid. Helistasin kõigepealt Cindyle.

„Tere, Mark.“ See polnud tema tavapäraselt meeldiv toon.

Vastasin alandlikult: "Tere, Cindy. Ma arvan, et Amanda saatis sulle täna hommikul sõnumi."

„Jah, ta tegi küll. Mida sa mu tütre ees tegid??“ Ta kasutas sama karmi häält, mida mina täna hommikul Amanda peale kasutasin.

„Mul on nii kahju. Ma olin vannitoas... noh... enda eest hoolitsemas, kui Amanda sisse astus ja mind nägi. Ma ei teadnudki, et ta seal oli, enne kui oli juba liiga hilja.“ Olin peaaegu tänulik, et seekord ei pidanud ma valetama.

"Nii et... sa ei teadnud, et ta seal on?"

"Ei, ma vannun seda, õeke. Ma arvasin, et olen täiesti üksi."

Kuulsin teda ohkamas. „Pole hullu, Suur Vend,“ kostis Cindy meeldiv hääl. „Mul oli tunne, et see on midagi sellist. Amandal on tõesti päris palju kujutlusvõimet. Ma teadsin, et sa ei kasutaks teda kunagi ära.“ Oh, kui ta vaid teaks. Kui ta vaid teaks, siis oleksin mina surnud.

„Õeke, usu mind, Amanda on nagu tütar, keda mul kunagi polnud. Ma vannun, et ma ei teeks talle kunagi haiget.“ Kuigi ma ei valetanud kõige otsesemas mõttes, eksitasin ma teda. Isegi kui ma säilitasin oma süütu näo, teadsin, et lähen pimedale teele ja see tuleb mulle ilmselt kummitama.

„Ma tean. Sellepärast ma usaldangi sind tema eest hoolitsema. Kui palju Amanda siis nägi?“

"Noh... Ta nägi mind omamoodi kogu mu hiilguses, kaasa arvatud mu... ee... haripunkti."

"Oh issand! Ma arvan, et seda ta mõtleski, kui ütles "märklauaharjutus"!"

"Õde, mul on selle kõige pärast NII piinlik. Ma soovin, et oleksin saanud kogu selle hommiku uuesti teha ilma, et Amanda või Heather mind näeksid."

"Kas Heather oli ka seal?? Nii et nüüd oled sa kaks tüdrukut ära rikkunud. Sa tead, et pead nendega sellest rääkima. Kas sa oled juba Reginaga rääkinud?"

„Veel mitte. Ma helistasin sulle esimesena. Ja jah, mul oli mõlema tüdrukuga juba enne kooli viimist korralik vestlus. Loodan, et sain oma jutuga asjad jälle korda.“ Jällegi – põhimõtteliselt tõetruu, aga eksitav. Kurat, ma olin libedal teel alla minemas.

Cindy muutis tooni pehmemaks. „Tead, suur vend, ma ei süüdista sind tegelikult. See, et kaks tüdrukut ööseks sinu juurde jäid, mängis su peaga ilmselt igasuguseid trikke – mõlema peaga.“ Ta naljatas. „Ma tean, kuidas noored tüdrukud võivad mehe hulluks ajada. Ma olen seda Derekiga näinud.“

See üllatas mind. "Kuule, sa mõtled, et härra "lapsed-ei-ole-seksobjektid" vaatab noori tüdrukuid?"

Cindy vaikis sosinal. „Sa ei kuulnud seda minult ja ta eitab seda lõpuni, aga jah. Ma olen näinud teda rannas mõnda väga noort tüdrukut seksuaalse pilguga vaatamas. Alguses olin ma ta peale väga vihane; lõppude lõpuks peaks ta ainult MIND nii vaatama. Aga ma sain aru, et ta ei saa sinna midagi parata. Ma arvan, et teie, mehed, olete lihtsalt sellised.“

See oli Cindy külg, mida ma polnud näinud pärast tema abiellumist. „Õde, sa ei väida, et meestel on okei tüdrukuid jõllitada, lihtsalt sellepärast, et me oleme nii „loomulikud”...“

„Mark, Amanda on väga ilus tüdruk. Ma tean seda. Ja Heather on ka. Ära eita, et sul on nende kohta mitu lihalikku mõtet olnud. Olen kindel, et sellepärast sa üldse vannitoas olidki.“ Ma peaaegu kuulsin tema naeratust läbi telefoni.

Ma ei teadnud, mida öelda. Cindy'l oli muidugi õigus, aga ma olin juba niigi tõe ja väljamõeldise piiril ning ma ei tahtnud talle veelgi rohkem valetada. „Õde, sa lähed teed, mis mulle tegelikult ebamugavalt mõjub.“

"Mõte, kallis vend, on selles, et ma saan aru. Ma tean, et sa ei saa jätta neid mõtteid mõtlemata ja see on okei."

Olin ikka veel tema öeldust šokis. Ta andis mulle sisuliselt loa Amandat ihaldada. Tõsi küll, see on kaugel Regina otsesest loast Heatheriga seksida, aga Cindy jaoks oli see tohutu hüpe mugavustsoonist välja. „Õde, ma ei usu, et olen sind kunagi varem niimoodi rääkimas kuulnud. Kust see kõik tuleb?“

„Noh, ma pole kindel, aga ma olen palju asjade üle mõelnud. Ja Dereki uitav pilk rannal pani mind veelgi rohkem mõtlema. Praegu ma ei tea, millesse uskuda...“

Vestlesin Cindyga veel natuke aega, kuulates enamasti teda, kui ta püüdis oma mõtteid läbi töötada.

Mul polnud aimugi, et ta oma uskumustes kahtles. Tema jutu järgi olid kahtlused juba mitu kuud mädanenud. Tundus irooniline, et arvasin, et mu väikeõde mind tükkideks rebib, aga lõpuks olin ma talle õlg, millele toetuda.

Pärast Cindyga kõne lõpetamist ei teadnud ma, mida teha. Aga telefon andis mulle midagi teha, kui sain Reginalt järjekordse sõnumi. Peenelt öeldes, ta ei ole.

RC: Kuule! Kas sa vastad või oled oma sihiharjutustega liiga hõivatud? ©

MM: Su tütrel on suur suu.

RC: See teeb temast veelgi parema sihtmärgi!

MM: Palun mitte praegu! Mul pole tuju.

RC: Olgu, pahur. Kus sa siis nii kaua olid?

MM: Räägin Cindyga RC: EI! Kas Amanda rääkis talle?

MM: Jah

RC: See tüdruk EI OSKA saladust hoida! Millal su matused siis on?

MM: Matuseid polnud. Cindy oli lahe. RC: Lahe??? Kas me räägime teie õest, preili Konservatiiv?

MM: Tal on praegu rasked ajad. RC: Mis viga on?

MM: See on privaatne. Ma ei taha seda öelda. RC: Sa pead seda ütlema! Ta on mu parim sõber!

MM: Ja ta on mu õde. Perekond on tähtsam kui sõprus. Pealegi võtab ta sinuga varsti ühendust.

RC: Ta helistab? Võib-olla Til lihtsalt helistab talle

MM: Palun ÄRA helista talle! Usu mind. Selle põhjal, mida ta mulle rääkis, olen kindel, et ta võtab sinuga ühendust.

RC: Olgu, aga teadmatus ajab mind hulluks!

MM: Sa oled juba hull ©

RC: Noh, see hull naine tuletab sulle meelde, et võtaksid oma ravimid – 3 tabletti. Sa pead homme täie jõuga olema.

MM: Olgu, olgu. Ma võtan oma peenisepillid ära.

RC: Mulle meeldib see nimi! Võib-olla nimetame selle ümber selliseks!

RC: Kuule, kas tahad lõunale minna?

MM: Muidugi!

RC: Ma olen praegu tööl. Minu lõunapaus on keskpäeval. Kohtume minuga minu kontoris. Lähedal on hea söögikoht.

Võtsin oma ravimit, nagu lubasin. Veetsin paar tundi oma hüpnoosikäsiraamatu kirjutamisega. Üldiselt edenes see päris hästi. Peagi aga triivisid mu mõtted pidevalt Regina juurde. Mul oli raske tööle keskenduda, sest mõtlesin kogu aeg temaga armatsemisest. Muidugi oli mul erektsioon, aga ma mäletasin, mis juhtus viimati, kui ma enne Reginaga kohtumist end kergendasin, seega panin kiusatusele vastu.

Kuna ma ei suutnud tööle keskenduda, hakkasin sihitult veebis ringi vaatama ja mul tekkis üks tõeliselt perversne idee. Leidsin kohaliku täiskasvanute poe veebilehe ja sirvisin nende laoseisu. Mul ei läinud kaua aega, et leida see, mida otsisin. See oli laos – suurepärane! Mul oli enne lõunat veidi aega, seega pesin end puhtaks. Ajasin uuesti habeme, panin selga tumedad püksid ja kena nööppluusi. Jätsin aluspesu voodile ja otsustasin komando minna. Panin peale kena odekolonni ja sättisin juukseid. Ma ei tea, miks, aga ma tahtsin täna Reginale tõesti muljet avaldada. Ma ei mäleta, et oleksin kunagi tundnud, et tahaksin niimoodi riietuda. Mul oli täpselt parasjagu aega, et kõrvalepõige teha, seega sõitsin täiskasvanute poodi. Kui olin seal, küsisin veidi kurvika, aga väga atraktiivse ülikooliealise müüjanna käest oma valiku kohta ja ta aitas mul seda leida, naeratades mulle kogu aeg kavalalt. Tal oli veidi täidlasem figuur, aga tema kurvid olid kõik õiges kohas. Tema kutsuva naeratuse saatel kaalusin korraks, et laseks tal seda minuga täielikult „testida“, aga lükkasin selle kiiresti tagasi – peamiselt seetõttu, et aega polnud. Mul oli aega vaid see seadistada, programmeerida ja poe müügiletil lühidalt testida, et veenduda, kas see töötab. Müüja pakkis selle väikesesse kinkekarpi ja ma lahkusin. Poest väljudes märkasin, et ta kirjutas kviitungi tagaküljele oma nime ja telefoninumbri. „Darcy 976-555-0164“. Hmm.

Kingitus käes sõitsin Regina kabinetti. Kohale jõudes tundsin end nagu kohtuksin temaga esimest korda. Ilmselt oli see mingil moel sellepärast, et ma polnud tema kabinetis varem kunagi käinud. Registreerusin noore ja kena administraatori juurde ning tema helistas Reginale.

„Preili Clark, teie lõunasöögikoht on käes,“ ütles ta ja naeratas mulle häbelikult.

Lõunasöögikohting?? Ma poleks kunagi mõelnud, et seda võiks nimetada kohtinguks, aga ma arvan, et see vastas kõigile kriteeriumidele. Võib-olla seepärast olingi närvis. Mõtisklesin selle sõna kõigi tähenduste üle, oma mõtetes.

„Hallo, Mark?“ kuulsin selja tagant. Ma ei tea, miks, aga mind üllatas, et Regina seal oli.

„Oh, vabandust, ma lihtsalt...“ Siis sain teda lähemalt uurida. Tal oli seljas kena tumesinine äriseelik, sobiva jaki ja valge sügava dekolteega pluus. Tema pikad tumedad juuksed ulatusid üle õlgade rindadeni. Tundsin ka tema parfüümi lõhna. Ma ei tea parfüümidest palju, aga ta lõhnas väga hästi. Ta nägi välja väga professionaalne, aga ka väga kuum! Tundsin kohe kasvavat erektsiooni. „Vau!“ ütlesin ma: „Sa näed... Sa näed hämmastav välja!“

„Aitäh sulle!“ vastas ta. „Sa ei näe ju ise nii hull välja! Kas sa kannad seda odekolonni?“

Jah, ma mõtlesin, et oleks tore end sinu jaoks esinduslikumaks muuta.

Regina nägi, et ma midagi varjan. "Mis sul siis selja taga on?"

„Oh, see pole midagi erilist. Lihtsalt midagi väikest, mille ma teel siia kaasa haarasin.“ Nüüd oli mul võimalus veidi tagasihoidlikumaks muutuda.

"Kas see on minu jaoks? Milleks see on?"

„Küll sa varsti teada saad.“ Naeratasin ja jätkasin temaga mängimist.

„Sa ometi ei püüa mind võrgutada ja ära kasutada, eks?“ teeskles Regina süütut.

Ma tegin kaasa. „Absoluutselt! Ma võlun su püksid jalast ja teen su oma käte vahel pahteldavaks, siis ma laastan su puruks ja teen su enda omaks!“ Nägin silmanurgas, et administraator punastas ja püüdis mitte vaadata.

„Noh, lähme siis minema! Mul on lõunaks ainult tund aega!“ Ta tiris mind välisuksest välja. Välja astudes naeratasin ja lehvitasin administraatorile. Ta punastas veelgi rohkem, aga naeratas mulle ja lehvitas vastu.

Jalutasime nurga taga asuvasse restorani ja saime eraldi laua. Istusin Regina vastas ja ta võttis peaaegu kohe kinga jalast ning pani suka jala mu jalgade vahele. Laudlina varjas tema tegevust, nii et keegi ei näinud.

„Mida ma nüüd tegema pean, et näha, mis selles karbis on?“ Ta silitas jalaga mööda mu reit. Ta tegi mu lihase kõvaks ja ta teadis seda.

„Sa tead, mida sa minuga teed, eks?“ Pidin end liigutama, et kasvavat erektsiooni ohjeldada. „Olgu, ma arvan, et peaksin selle sulle nüüd andma, enne kui mu püksis segadus tekib.“

Regina itsitas, kui ma seda ütlesin. Ma ei olnud kindel, kas ta oli õnnelikum selle üle, et suutis mind kingituse üle andma panna, või selle üle, et teadis, et suudab oma jalaga mu orgasmi esile kutsuda.

„See on midagi, mida me saame jagada.“ Andsin talle kingituse. „Sina saad selle osa ja mina teise.“

Regina võttis karbi ja avas selle nagu väike tüdruk jõulude ajal. Ta avas karbi ja näitas umbes 10 cm pikkust roosat piklikku eset. Ta nägi segaduses välja. "Olgu, mis see on?"

„Aa, jah, minu roll on ka.“ Võtsin telefoni välja ja vajutasin paarile nupule. Roosa ese hakkas tema käes vibreerima.

Regina silmad läksid üllatusest suureks. „Mark Michaels! Sa pervert!“ Ma polnud kindel, kas ma kingitusega üle piiri läksin, aga sekund hiljem ta naeratas. „Sa said mulle vibreeriva muna!“

„Seda mina kontrollin.“ Naeratasin ja näitasin talle oma telefonis olevat äppi.

Ta vaatas mind iharate silmadega ja ütles: "Oh, sa oled PAHA poiss!"

"Noh, kas sa oled siis tubli tüdruk ja paned oma uue mänguasja sinna, kuhu see kuulub?"

"Siin?!?" küsis ta üllatunult.

„Noh, naiste tualettruumis, aga jah.“ Vaatasin teda ihaldusväärse pilguga.

„Oh, sa oled ulakas!“ Ta naeratas ja ärkas vannitoas, muna käes.

Hetk hiljem tuli Regina tagasi, näol naeratus.

"Olgu, vaatame, kas see töötab." Kasutasin telefoni ja aktiveerisin rakenduse.

Ta ahhetas. „Oo jaa – see toimib küll!“

Lülitasin selle hetkeks välja. „Olgu, suurepärane. Otsustame, mida süüa.“ Minut või kaks hiljem tuli ettekandja, võttis meie tellimused vastu ja lahkus. Jälle üksi olles lülitasin selle uuesti sisse ja muutsin intensiivsust.

Regina haaras laudlina. „Ooo, ma ei teadnudki, et see NII teha suudab!“ ahmis ta õhku. „See asi on lihtsalt täis üllatusi!“ Ta tõstis uuesti jala ja silitas mu reie. „Seda mängu saab kahekesi mängida, tead küll.“

Nautisin täiel rinnal oma lauaalust jalamassaaži, kui Regina telefon helises.

„OhIssand, see on Cindy!“ võpatas Regina, justkui oleks Cindy meid millegi valesti tegemisest tabanud. Ta tõmbas kohe jala tagasi. Otsustasin olla kena ja lülitada ka muna välja.

"Nii? Kas sa ei kavatsegi sellele vastata?"

„Mida ma ütlen?“ Tundus, nagu oleks ta käega küpsisepurki kinni jäänud – noh, võib-olla jalaga.

"Kuidas oleks "Tere"-ga? Me ju ei tee midagi valesti – vähemalt mitte laua taga."

Regina vastas lõpuks telefonile. „Hei, Cind, kuidas sul läheb?...“ Kuulsin vaevu Cindy summutatud häält, aga ma ei saanud midagi aru, mida ta ütles. „Oo, just lõunapausil sõbraga. Kuidas rannas läheb?... Mhm... Tõesti?... Oh, lihtsalt üks tüüp, kellega ma kohtusin... Noh, ta on nii armas. Tema nimi on Mark ja ta hoolitseb selle armsa 10-aastase tüdruku eest...“ Regina naeratas kurjalt, kui ta selle viimase osa ütles.

„MIDA???“ kuulsin Cindy häält nüüd päris selgelt. „Sa käid Markiga??? Mu parim sõber käib mu vennaga ja keegi pole mulle midagi rääkinud??“

„Tere, õeke!“ ütlesin piisavalt valjult, et Cindy mind kuuleks. Regina pani telefoni valjuhääldirežiimile.

„Märka, kui salakaval... sa väike... Ja sa ei rääkinud mulle täna hommikul ka!“ möirgas Cindy.

"Cindy, Regina ja mina oleme teineteist näinud vaid paar päeva. See pole ju nii, et me abiellume või midagi sellist."

"Aga ikkagi peaksin ma neid asju teadma! Sind tundes, kallis vend, ütleksid sa mulle seda ilmselt pulma kutsudes! Oh, mu maailm on nüüd pea peale pööratud!"

Püüdsin Cindyt rahustada. „Ausalt öeldes olid sul täna hommikul muud asjad meeles ja sa pidid rääkima ning asjad selgeks tegema. Sa ei vajanud mind, et su ellu veel üks korts lisada – vähemalt mitte täna hommikul.“

Cindy hakkas lõpuks maha rahunema. „Olgu, ma arvan, et sul on õigus. Asi pole selles, et ma ei tahaks, et te koos oleksite, vaid selles... noh, mina oleksin pidanud teid kahte korda ajama. Ja Gina! Ma saan aru, et Mark ei öelnud midagi, sest ta on mees. Aga sina oled mu parim sõber!! Sa oleksid pidanud mulle ütlema!“

Regina vastas. „Sul on õigus, Cind, aga sa oled puhkusel ja noh, mina olen suurema osa ajast Markiga hõivatud olnud.“ Regina tegi kurja naeratuse. Olgu, minu vaherahu Reginaga oli nüüd läbi. Laua all lülitasin rakenduse uuesti sisse.

Cindy reageeris just nii, nagu Regine lootis. "Öäk! Ta on mu vend! Ma ei taha teada, kui hõivatud te olite!"

Regina vastas. „Olgu, olgu. Aga sa oled MULLE ka selgituse võlgu. Mis jama sa siis – vau! Oh issand! – läbi elad?“ Vajutasin rakenduse nupule ja naeratasin endale ise kuradilikult.

„Gina, kas sinuga on kõik korras? Mis see oli?“ küsis Cindy.

„Pole tähtis, Cind.“ Regina üritas asjatult mu rünnakust toibuda. „Ma lihtsalt – pole tähtis. Mis siis…“ Regina haaras uuesti laudlinast ja ahmis õhku. Klõpsasin telefoni ja muigasin: „...sinust?“

Cindy vaidles vastu. „Oh, ma näen küll, et ma lihtsalt tüütan su lõunasööki. Ma lasen teil kahel tagasi... ma-ei-taha-teada-mida-te teete. Helista mulle, kui sa pole nii... hõivatud mu vennaga, okei?“

Me kõik jätsime hüvasti ja panime toru ära. Regina kummardus ette ja vaatas otse mulle otsa. „Sa oled kuri mees. Sa ju tead, et ma pean kätte maksma!“ Ta pani oma suka jala uuesti üles ja masseeris agressiivselt mu ikka veel kõva erektsiooni. Siis ütles ta vaikselt: „Lülita see asi parem täisvõimsusele ja pane mind orgasmini, või aita mind, ma panen su siia lauale!“

Tegin rõõmuga, nagu ta käskis. Puudutasin rakendust kogu hingest. Ja tema silitas jalga mööda mu tuikavat mehelikkust. Mul õnnestus kuidagi öelda: "Ma ei teinud nalja, kui ütlesin, et ma kavatsen... OhGodYouSee onHea... sind laastada."

Reginal ei läinud rääkimisega minust paremini. „Jah, aga ma ei teadnud, et see saab olema... Oooh, jah... puldiga.“

Kui me teineteist „magasime“, tuli ettekandja meile toitu tooma. Regina ja mina jõllitasime teineteisele otsa, sulgesime vahel silmi ja hingasime raskelt, aga muidu polnud midagi selgelt näha, mis oleks näidanud, mida me tegime. Laudlina varjas tema jalga ja mu telefon oli minu kõrval, silma alt ära.

„Vabandage, härra? Teie toit on siin.” ütles ettekandja – kaks korda.

Jõudsin vaevu vastata. "Olgu...(pant)... aitäh."

Kuigi ma seda ei pannud tähele, pööritas ettekandja toitu lauale pannes vaid silmi. Kui ta ära pööras, kuulsin teda ütlemas: "Issand, veel üks. Näen siin rohkem inimesi seksimas, samal ajal kui mina olen kodus oma Hitachiga kinni."

See aitas. Tundsin, kuidas orgasm lähenes. Sirutasin teise käega käe alla, suunasin Regina jala õigesse kohta ja võtsin ta liigutused üle. Tundsin, nagu oleksin endale pükstesse pritsinud galloni spermat. Regina teadis, et ma seemnepurset teen, ja see ajas ta närvi. Ta oigas, ilmselt valjemini kui oleks pidanud, haaras laudlinast nii kõvasti, et arvasin, et ta selle rebib, ja vajus peaaegu kahekesi. Ma ei tea, kuidas, aga kuidagi õnnestus mul ta vibraator välja lülitada.

Olin peaaegu pool minutit uimane ja ma arvan, et Regina oli ka. Kui ma mõistusele tulin, seisis meie lauas restorani juhataja ja üsna suur mees, kes nägi välja nagu võiks olla WWF-i staar.

Juhataja ütles üsna rangelt: „Ma arvan, et teie kaks olete nüüd lõpetanud ja teil on aeg lahkuda!“

Me Reginaga läksime mõlemad tumepunaseks. „Ee jah, ma arvan, et me oleme siin lõpetanud. Ma, ee, ma arvan, et me läheme nüüd.“ Võtsin rahakoti välja ja ulatasin talle hunniku sularaha lõuna eest maksmiseks. Ma isegi ei tea, kui palju ma talle andsin. Olin väga tänulik, et mu püksid olid tumedad. Sellegipoolest polnud raske näha läikivat märga ala ühe püksisääre keskel ja ma tundsin, kuidas märg tilgub kogu tee oma sokini. Me läksime kiiresti välja, turvameeskond meile tihedalt kannul.

Pöörasime Reginaga tagasi tema kabineti poole ja siis puhkesime mõlemad naerma. Vaatasime teineteist pingsalt. Olime mõlemad üsna sassis. Riided olid kortsus, särgid lahti ja näod õhetavad. Ajasime end nii palju sirgu kui suutsime ja ma saatsin Regina tagasi tema kabinetti. Tema hoone fuajees nägi noor ja kergesti mõjutatav administraator meid mõlemaid ja vaatas kaks korda. Andsin Reginale kallistatuse ja suudluse – oleksin pidanud ilmselt kirglikumalt tegema, sest Regina oli veidi uimane – ja jätsin temaga hüvasti. Regina astus sisse, püüdes teeselda väärikat ja professionaalset ilmet, aga ta oleks peaaegu potilille otsa komistanud. Ma ei suutnud irvitust tagasi hoida.

Vaatasin ilusat administraatorit, kes jälle punastas, naeratasin ja lehvitasin talle. Ta nägi mu pükstel märga plekki, ajas silmad suureks ja ahmis õhku. Ütlesin talle: "See oli küll meeldejääv lõunasöök!" Siis pöörasin ringi ja kõndisin välja.

See oli parim lõunasöök, mida ma kunagi söönud ei olnud.

2. osa

Teel koju põikasin jälle täiskasvanute poest läbi. See tekitas minus vallatu idee. Peaaegu oleksin siis peatunud, aga taipasin, et olen viimasel ajal asju veidi üle pingutanud, ja mu mõistlik pool veenis mind, et peaksin kõigepealt Reginaga rääkima. Koju jõudes muutusid mu püksid külmaks ja ebamugavaks. Riietusin lahti ja käisin duši all, et end puhtaks pesta. Duši all mõtlesin oma ideele ja sain uue erektsiooni, aga otsustasin enda „leevendamisega“ edasi lükata. Pärast riietumist (jälle komando stiilis – see meeldis mulle) saatsin Reginale sõnumi.

MM: Kas sulle maitses lõunasöök?

RC: Jumal küll! Aga me ei söönudki. Ma olen nüüd näljane!

MM: See oli nii metsik! Ma pole seda kunagi varem teinud!

RC: Mina ka mitte! Aga nüüd olen ma läbimärg.

MM: Sa oled läbimärg?? Näed mu pükse? Ma arvan, et ma sain su peksa. ©

RC: Võib-olla, aga sa oled ilmselt juba muutunud, ma ei saa enne koju jõudmist.

MM: Vabandust, et meid välja visati. Ma arvan, et sinna ei saa niipea tagasi minna.

RC: Pole hullu, see oli seda väärt!

MM: Ma tahan Heatherile ja Amandale midagi osta, aga ma tahan kõigepealt sinu arvamust.

RC: Mida sa neile saada tahad?

(Aktiveerisin oma telefonis kaugjuhtimispuldi rakenduse ja vajutasin nuppu paar sekundit)

RC: Ohhhhh Mmmmmrk!!!

MM: Noh? Arvad, et neile meeldiks see?

RC: Sa saad seda kodus teha?? Jumal aidaku mind!

MM: © Igatahes, kas tüdrukutele meeldiks üks? (Puudutasin rakendust uuesti korraks)

RC: Oooooo. Sa tapad mu ära!

RC: Tõsiselt, Mark, ei. Ära tee seda. See oleks neile liiga palju. Ma vaevu suudan sellega hakkama saada. MM: Olgu, seepärast ma sinuga esmalt uurisingi.

RC: aga sa SAAD neile midagi väiksemat ja vähem intensiivset hankida MM: Tõesti? Tõsiselt?

RC: Jah. Mõtlesin Heatherile niikuinii midagi osta, nii et anna minna. Hoia see lihtsalt väike ja õrn.

See oli asi otsustatud. Läksin kohe tagasi täiskasvanute poodi. Seal oli sama tüdruk, Darcy, ja ta mäletas mind.

„Tere tulemast tagasi! Kuidas siis läks?“ küsis ta.

Naeratasin uhkelt. „Noh, meid visati restoranist välja ja ma pidin püksid vahetama.“

„Vau!“ oli Darcy vaimustuses. „Sa oled lõbus tüüp! Ma tahaksin sinuga pidutseda!“

„Igatahes, ma tulin tagasi veel mõne asja järele. Ma otsin midagi sarnast, aga väiksemat ja õrnemat. Näiteks...“ ma kõhklesin, sest ma ei olnud kindel, kuidas see kõlab, „...nooremale tüdrukule.“

„Aa, sa mõtled nagu mingi, khm, 13-aastane?“ Ta tegi seda öeldes jutumärke ja pilgutas mulle silma.

„Ee, jah. 13-aastane.“ Matkisin alandlikult tema õhutsitaatide värki. Kuigi tundsin end seda tehes rumalana. Vist oligi see „kood“.

„Ma tean, mida sa mõtled.“ Darcy võttis mu käest ja hakkas mind poes juhatama. „Noored tüdrukud ei saa suurte mänguasjadega hakkama. Mina ei saanud selles vanuses. Nad peaksid alustama väiksematega.“ Punastasin, kui ta seda ütles. Ta juhatas mind tagumisse osakonda, millel oli silt „Junior Miss“. „Me ei reklaami neid internetis, sest inimesed võivad saada vale ettekujutuse.“ Igal mänguasjapakil olid erinevad pildid enamasti alasti tüdrukutest – ilmselt 13-aastased, aga mõned nägid välja veelgi nooremad. Mul tekkis erektsioon juba ainuüksi pakendeid vaadates. Darcy jätkas oma ringkäiku. „Kõik need esemed toimivad täpselt nagu nende vanemad õed, aga nad on väiksemad ja vähem intensiivsed, nii et need ei koorma su väikest tüdrukut üle. See on kõige lähedasem vaste sellele, mille sa täna hommikul ostsid.“ Ta näitas mulle pakki puldiga juhitavaid vibreerivaid aluspükse. „See pole muna, aga seda juhitakse sama telefonirakendusega ja see ei koorma teda üle.“

Vaatasin pakki. Karbil olev peaaegu alasti tüdruk nägi välja nagu ta oleks kõigest 11-aastane. Võtsin neist kaks. Vahekäigus ringi vaadates nägin midagi, mis mu pilku köitis – pidulikku pakendit. "Kas sa saaksid mulle sellest rääkida?"

„Oo, see on lihtsalt tavaline vibreeriv dildo määrdeõlituubiga, mitte midagi erilist. Need on tegelikult üsna odavad. Need on mõeldud peokingitusteks või suukorvi kinkimiseks,“ vastas ta.

"Peomeened?" See tekitas minus uudishimu.

„Jah, sa oleksid üllatunud, kui tihti me neid tüdrukute sünnipäevapidudeks müüme.“ Ta ütles seda asjalikult, nagu oleks see mingi tavaline peokingitus.

„Olgu, ma võtan kümme tükki...“ Siis mõtlesin Heatherile. „Ei oota, üksteist.“

„Üksteist??“ oli Darcy vaimustuses. „Sul on midagi suurt plaanis? Ma tahaksin TÕESTI sinuga pidutseda!“

Ma lihtsalt naeratasin kuradilikult. Kahekesi suutsime kõik kaubad müügiletini tassida.

Kohale jõudes meenus mulle: "Oh, mul on ka kondoomikarpi vaja."

"Mis suurus?"

Suurus?? Ma ei teadnudki, et kondoome on erinevates suurustes – vähemalt apteegis mitte. "Ee, ma ei tea – keskmine, ma arvan?"

Darcy muigas. „Meeste peenised on igas suuruses, täpselt nagu naiste rinnad. Sa ei arva, et ma sobiksin keskmise B-korvi rinnahoidjasse, eks?“ Ta lükkas oma üsna täidlase rinna ette.

Ma ei tea rinnahoidjatest eriti midagi, aga ta oli kindlasti palju suurem kui B-korv. Raputasin pead. „Ee, vist mitte. Aga ma ei tea oma suurust.“

„Oo, ma võin su suuruse valida, pole probleemi.“ Ta vajutas leti taga nuppu, mis lukustas välisukse. Ta juhatas mind poe taha kondoomiriiuli juurde. Ta nägi kergesti mu pükstes olevat punni ja lakkus huuli. „Hmm, ma näen, et sul on juba kõva mees. Ja paistab, et... ma vean kihla, et sa oled umbes 6. või 7. Vi. Nüüd näita mulle seda imelist mehelikkust!“ Hakkasin püksipandlaid lahti tegema, aga Darcy peatas mind, nõudes, et ta seda ise teeks. Ta põlvitas mu ette ja lasi mu püksid alla, vabastades mu peenise.

Seejärel võttis ta mõõdulindi ja mõõtis mu pikkuse. "Jah, sa oled 6,6." Seejärel mässis ta mõõdulindi ümber mu pikkuse, mis pani mind mõnuga oigama, "...ja umbes 4,6." Siis vaatas ta mulle võrgutava irvega otsa. "See on su noorele tüdrukule hea suurus. Kui sa oleksid suurem, oleksid sa talle liiga suur."

Hingasin nüüd raskemalt. "Ma, ee, ei tea, kui kaua ma veel suudan end tagasi hoida."

„Hea, sest ma pean ka su spermakogust kontrollima.“ Ta võttis vitriinist kondoomi ja avas selle. Ta rullis selle osavalt mu peenisele ja lakkus uuesti huuli. „Oh, ma soovin, et saaksin sind maitsta, aga ma pean nägema, kui palju sa seemnepurset teed.“ Nüüd, kui ma olin korralikult kondoomiga kaetud, andis ta mulle osava kätemassaaži. Ma olin taevas. Hetkega olin äärel. Siis vaatas ta mulle otsa, naeratas ja lakkus mu peenise otsa. See võttis mind võimust ja ma täitsin selle lateksimega, kui ma orgasmini jõudsin.

Pritsisin neli korralikku ja paar väiksemat pritsi, nii et kondoomi peaosa punnitas. Kui Darcy seda nägi, punnis ka tema silm peast välja. "Vau! See on alles hunnik! See on nagu pornostaari tasemel!"

„Tänan, (hinga) Ma olen, ee, selle kallal töötanud. (hinga)“ Ma ikka veel toibusin.

„No mis iganes sa teed, jätka samas vaimus! Su tüdruksõber on üks õnnelik tüdruk!“ Ta eemaldas ettevaatlikult kondoomi, lakkus siis huuli ja vaatas mulle anuva pilguga otsa. Noogutasin jaatavalt – mitte et ma oleksin mingil juhul keeldunud – ja ta lakkus mu peenist spermast puhtaks. Mõtlesin vastuteenele (võib-olla saaksin tema vagiina „mõõta“?), aga ta ei andnud mingeid huvimärke, nii et lasin asjal minna.

See võttis aega, aga lõpuks suutsin oma erektsiooni alla saada – mitte tänu Darcy sensuaalsetele liigutustele. Kui ta mulle helistas, pakkus ta mulle 40% allahindlust. "See on minu suuremahuliste ostude allahindlus."

"Tänan, ma ei teadnudki, et te pakute suurematele ostudele allahindlust."

„Ei, mitte seda köidet. SEE köide!“ Ta naeratas ja osutas mu jalgevahele. „Igaüks, kes suudab selliseid laenguid tulistada, väärib seda!“ Ta pilgutas mulle silma. Lahkusin ja viisin oma aarded koju, kujutledes, milliseid õõvastavaid asju mu tüdrukud nendega teevad – ja mul läks jälle kõvaks.

Peagi oli aeg Amanda koolist peale võtta. Teel talle järele olin janune, nii et peatusin ühes läbisõidupunktis, et endale ja ka Amandale jääteed osta. Ootasin lapsevanemate pealevõtmise alal. Kell helises ja minut hiljem voolas koolist välja kari lapsi. Nägin Amandat minu poole jooksmas ja ta istus mu autosse. Ta sirutas käe minu poole ja suutis mind kallistada ja musi anda. Siis märkas ta topsihoidjas jooki ja hakkas seda neelama.

"Tere, nunnu! Kuidas su päev möödus?"

„Päris hea.“ Ta rüüpas oma jooki. „Kaikol juhtus lõuna ajal õnnetus.“

„Oh, see pidi talle piinlik olema.“ Püüdsin kõlada seda tundmatut tüdrukut toetavalt, samal ajal Rydelli kooli parklast liiklusega välja trügides.

Ta jätkas oma lugu. „Ta ei pissinud palju, aga ta ei suutnud oma aluspükse jalas hoida. Mul olid rahakotis varupüksikud, nii et ma andsin talle enda omad.“

Ma rabelesin läbi koolijärgse liikluse. „See oli sinust väga kena. Mul on hea meel, et sa oma sõpra aitasid. Kuule, nunnu, meil on vaja homseks peoks mõned asjad hankida. Mis oleks, kui läheksime peotarvete poodi ja sa saaksid mul asju valida?“

„Olgu, muidugi.“ Ta mängis ja lobises mõtlematult telefonis ning rüüpas jääteed.

Kui ma kaubanduskeskuse parklasse keerasin, arutasime, kes peole tulevad. Amanda luges ette kõik nimed: Priya Bakshi, Lizzy Cochrane, Valerie Fisher, Nicky Hill, Carly Kruz, Jenny Moore, Haley Parker, Stacy Reed ja Kaiko Yoshida. Mõned nimed tundsin ära, aga enamik läks ühest kõrvast sisse ja teisest välja. Parkides näitas Amanda mulle kõigi tüdrukute meeskonnapilti ja juhatas nad mulle kätte. Nägude ja nimedega inimeste nägemine aitas ja tundsin, et sain paremini aru, kes on kes.

Enne kui Amanda jõudis mind kõigi nimede kohta küsitleda, märkasin apteeki ja meenus, et Amandal olid mähkmed otsas. Seega läksime kõigepealt sinna.

Apteegi ees oli Küpsisetüdrukute lett, kus toimus iga-aastane küpsiste ja limonaadi müük. Mäletan aega, kui Amanda oli veel mõned aastad tagasi küpsisetüdruk. Neil kaheksa-aastastel tüdrukutel oli sama vormiriietus, mida Amanda kandis programmis olles – lühike sinine laienev seelik ja sinine vest koos valge volangidega pluusiga, millel oli sinine ääris ja sinine vöö. Olen alati olnud nende küpsisetüdrukute küpsiste fänn. Ma ei suutnud vastu panna, nii et vedasin Amanda endaga kaasa, et neid osta.

Lähenedes nägi küpsisetüdrukust ema meid. Blondide juustega sinisilmne naine oli sihvakas, aga mitte kõhn. Tema hobusesaba lehvis ringi, kui ta leti taga askeldas nagu mesilane. Tal oli seljas eksimatu küpsisetüdrukust ema vöö. „Amanda Summers?? Kas see oled sina?“ Amanda punastas ja üritas nähtamatuks muutuda. See ei õnnestunud. „See OLED sina! Oh, sinust kasvab nii kena noor daam.“ Kummaline, südamlik naine pöördus minu poole. „Ja sina pead olema tema onu, härra, ee...“

„Michaels, proua. Mark Michaels. Jah, mina olen Amanda onu. Ja teie olete?“

„Oh, vaata mind, ma unustan oma kombed! Mina olen Theresa Parker, küpsisetüdruku ema. Amanda oli minu küpsisetükis, kui ta oli noorem, koos mu vanema tütre Haleyga. Sa pead Haleyt teadma – ta on koos Amandaga ujumismeeskonnas. Oh, see on sinust nii kena, et sa nende võistkonna pidu korraldad. Ma ei suuda kirjeldada, kui õnnelik Haley oli, et pidu ära ei jäänud. Olen kindel, et ta näitab sulle homme, kui tänulik ta on. Muidugi on nad mõlemad küpsisetüdrukutest välja kasvanud. Aga nüüd on mul oma pisike siin, minu küpsisetükis.“ Väga jutukas naine sirutas käe ja pigistas enda kõrval olevat väikest küpsistüdrukut. „See on Harley, minu noorim ja kõige armsam väike küpsis...“ Theresa jätkas oma tütardest lobisemist.

Kuigi mul polnud midagi tema tütardest ja sellest, kui armsad nad olid, kuulda oli raske sõna sekka öelda. Lõpuks pahvatasin lihtsalt välja: "Vabandust, Theresa, aga ma tahaksin osta paar küpsist." Mul oli kahju, et ma vahele segasin, aga see tundus olevat ainus viis midagi öelda.

Theresa peatus vaevu: „Oh, vabandust väga. Ma hakkan lihtsalt niisama lobisema ja ei tea, millal lõpetada. Tead, ma just rääkisin oma väikevenna Peteriga, ta elab New Yorgis – ta on seal fotograaf, töötab ühes neist ajalehtedest – vist „Daily Bugle’is“. Igatahes, ta räägib mulle kogu aeg sama asja...“ Ta taipas, et lobiseb jälle, ja ta nägu läks piinlikkusest punaseks. „Harley, miks sa ei näita härra Markile meie erinevaid küpsiseid?“ Seejärel nägi Theresa teisel pool leti teist klienti ja kõndis tema juurde.

Vaatasin väikest Harleyt. Tema blondid juuksed olid patsidesse pandud ja ta nägi oma väikeses vormiriietuses nii armas välja – peaaegu sama armas kui Amanda tol ajal. Ta naeratas mulle ja esitas oma lühikese, ettekirjutatud rutiini. Ta tegi seda sama hästi kui iga häbelik 8-aastane tüdruk suudaks, kokutades sageli närvilisusest, aga ta ei andnud alla. Olin vaimustuses, et ta ei andnud alla, nii et ostsin 6 pakki – ühe igast sordist – ja 2 limonaadi. Väike Harley pööras ringi ja kummardus, et mu karbid kätte saada. Tema lühike seelik tõusis üles, paljastades ta... mähkme? Veel 2 korda kummardus ta, et ülejäänud minu tellimus kätte saada, iga kord paljastades midagi, mis nägi välja nagu mähe.

Sain kohe erektsiooni ja lootsin, et väike Harley seda ei märka. Aga ma pidin selle väikese tüdruku mähkme uuesti nägema, seega kahekordistasin oma tellimuse. Väike Harley naeratas rõõmsalt ja kummardus veel kolm korda, et mu tellimust täita, näidates iga kord oma ilusat mähkmeid.

Amanda nägi täpselt, mida ma tegin, vaatas mulle kurja irvega otsa ja sosistas: "Onu Pervert!"

Harley võttis ka meie joogid ja Amanda võttis kohe oma joogi ning hakkas jooma. Harley liitis summa kokku ja ma andsin talle kaks korda rohkem, kui ta mulle ütles. Kui väike küpsisetüdruk taipas, kui palju ma talle lisaks andsin, plahvatas ta peaaegu naeratuse ja kiindumusega. Ta jooksis ümber laua ja kallistas mind ümber piha. Kartsin, et ta tunneb mu erektsiooni, nii et võtsin ta sülle. Kahetsesin korraks, et olen ikka veel "komandorežiimis", kuna mu punni polnud enam millegagi varjata. Seejärel kallistas ta mind ümber kaela ja suudles mind, samal ajal kui ma toetasin ja tundsin tema mähkmega kaetud tagumikku. Theresa märkas seda saginat ja tuli vaatama, mis toimub. Lootsin, et see sagin hajutab Theresa pilgu mu punnile.

Harley kummardus ema poole ja sosistas talle kõrva, samal ajal kui mina hoidsin teda ikka veel oma käte vahel.

Theresa silmad läksid suureks ja ta vastas mulle: "Härra Michaels, kas te tõesti tahtsite Harleyle nii palju maksta?"

„Noh, su tütar on nii hea müügitüdruk, ma lihtsalt ei suutnud tema võludele vastu panna.“ Naeratasin. „Aga tõsiselt, ma tean, kui oluline on Küpsisetüdruku programm, ja aitan hea meelega – eriti kui saan selliseid kallistusi!“

Theresa tänas mind südamest. Palusin tal oma tellimust oodata, kuni oleme apteegis lõpetanud, ja ta nõustus rõõmsalt.

Läksime Amblaga apteeki ja leidsime talle kiiresti mähkmed ja ka rohkem salvrätte. Poes ei tundunud ta oma mähkmete pärast avalikkuse ees enam nii ebakindel olevat kui nädal tagasi. Ta võttis isegi paar minutit aega, et vaadata, mis saadaval on.

Õues võtsin oma suure brownie-tellimuse. Theresa märkas Amanda käes mähkmekotti ja Amanda tundis järsku jälle piinlikkust.

„Pole vaja häbeneda, kallis,“ ütles Theresa, „Paljud tüdrukud kannavad neid.“

Kuna ta teema üles võttis, otsustasin küsida. „Theresa, palun vabanda mu uudishimu ja võid mulle öelda, et see pole minu asi, aga ma ei saanud jätta märkamata, et Harleyl on mähe seljas. Ma tean, et mõned vanemad tüdrukud vajavad seda, aga tavaliselt ainult öösel. Ma pole kunagi kuulnud, et nooremad tüdrukud seda päeval kannaksid.“

„Aa, see on lihtsalt sellepärast, et ma ei saa tüdrukuid tualetti viima minna, arvestades kogu seda limonaadi, mida nad joovad. Nii et ma panin nad kõik pükstesse, et nad saaksid nendega lihtsalt sisse minna. Ma vahetan need siinsamas lennult ja me ei jää hetkekski kahe silma vahele.“

Samal ajal kui Theresa rääkis, nägin ma väikest küpsisetüdrukut, kes seisis tagapool, niheles ja hoidis käsi jalgade vahel nii palju kui ta seelik lubas. „Sa mõtled, mida see pisike teeb?“

Theresa pööras ringi just siis, kui väike tüdruk oli nihelemise lõpetanud ja tühjusesse vahtinud. Oli selge, et ta tegi oma mähkme märjaks. Theresa vabandas end, et selle väikese tüdrukuga tegeleda. Samal ajal nägin ma lähedalasuvas nurgas väikest Harleyt samuti nihelemas. Seejärel kükitas väike Harley maha, paljastades mähkme, ja sulges silmad. Nägin, kuidas väikesed lillekujulised veejäljed kadusid ja mähe paisus. Kui ta oli lõpetanud, vaatas märg väike tüdruk oma märjale mähkmele alla ja torkas seda sõrmedega.

„Ee, Theresa, ma ei taha sulle veel hädasid lisada, aga sul on siin veel üks.“ Osutasin ta kükitavale tütrele, kes iseendaga mängis.

„Oh Harley, kas sa poleks võinud veel paar minutit oodata?“ ütles Theresa teiselt poolt tribüünilt veidi pettunult. Väike Harley tõusis püsti ja tõmbas mu särgist, et ma kummarduks. Seejärel sosistas ta mulle kõrva. Olin tema öeldust šokeeritud. Theresa vaatas minu poole ja nägi seda.

„Oh, härra Michaels, kas te pahandate kohutavalt? Mul on siin natuke kiire ja Harley tundub teid praegu niikuinii eelistavat. Vahetusnõud on sealsamas teie kõrval laua all.“

Noh, kaugel minust on see, et ma keeldun abistamast hädas olevat naist – või väikest tüdrukut. Haarasin mähkme ja paar salvrätikut ning põlvitasin nurgas Harley ees. Amanda, jumal õnnistagu teda, sättis end nii, et varjas suurema osa tegevusest kõigi vaateväljast. Põlvisin Harley tasemele ja sirutasin käe ta seeliku alla. Ma ei suutnud vastu panna kiirele puudutusele ta jalgade vahel. See väike vallatu tüdruk ajas põlved veidi laiali ja hakkas end mu käe vastu niristama. Mu erektsioon taastus kättemaksuhimuliselt. Pidin end sundima õige ülesande juurde tagasi pöörduma. Lasin ta märja mähkme alla ja ta astus sellest välja, toetades end mu õlgadest. Mõtlesin hetkeks: "Sa lihtsalt pühid ta puhtaks, sa lihtsalt pühid ta puhtaks", enne kui võtsin salvrätikud ta seeliku alla ja pühkisin ta reie siseküljed, seejärel ta tagumiku ja lõpuks ta kõhu ja häbeme. Jällegi, erutatud väike tüdruk hõõrus end mu käele. Ma ei suutnud hetkeks vastu panna kiusatusele sõrmi mööda ta häbet libistada. Harley vastas minu liigutustega sammu pidades. Oli ilmselge, et ta oli seda varemgi teinud. Ma nii väga tahtsin jätkata, aga teadsin, et ma ei saa – vähemalt mitte avalikult. Eemaldasin vastumeelselt käe ja libistasin värske mähkme Harley pehmetele jalgadele ja painduvale tagumikule. Enne kui ma püsti tõusin, sirutas ta käe ja haaras mu erektsioonist läbi pükste. Ma oleksin peaaegu kohal. Pidin kiiresti püsti tõusma ja ära pöörama, kartes järjekordset piinlikku segadust tekitada.

Jätsin Harley ja Theresaga kiiresti hüvasti, teeseldes hilinemist, ning läksin auto juurde kõike ära viima, Amanda tihedalt kannul.

"Onu Mark, kas Haley õde pani sind seemnepurset tegema?"

„Ei, aga ta peaaegu tegi seda. Ja see oleks olnud väga piinlik.“ Mu enda hingamine hakkas normaliseeruma ja raevukas erektsioon hakkas lõpuks ometi veidi vaibuma. Vaatasin kiiresti ringi, et veenduda, et keegi ei vaata, ja pistsin käe püksi, et end korda teha.

„Onu Pervert!“ naljatas ta jälle.

Ma naeratasin pooleldi, aga siis läksin tõsiseks. „Võid selle üle nüüd nalja teha, aga avalikus kohas seksimine võib sind tõsistesse probleemidesse viia. Usu mind, sa EI taha seda teha. Nüüd lähme peopoodi ja ostame peoks asjad.“

Peotarvete poes jalutasime ringi ja leidsime toredaid suviseid peokaunistusi, sealhulgas erinevat värvi paelu. Vältisin ainult koolivärvide ostmist, pidades meeles treener Wilsoni käsku, et see ei tohi olla ametlik kooliüritus. Leidsime ka veel paar basseinimänguasja, sealhulgas pritspüstolid, paar basseininuudlit ja rannapalli. Kogusime tüdrukutele kinkekorvide jaoks asju, kui Amanda hakkas siplema ja ühelt jalalt teisele lonkama.

"Onu Mark, ma pean tualetti minema."

„Pole probleemi, nunnu. Kasutame lihtsalt poe tagumist tualetti.“ Viisin ta poe taha, aga meie suureks meelehärmiks oli see lukus ja märgistatud kui „mittetoimiv“. Selleks ajaks oli Amanda juba üsna ebamugavalt nihelenud. Küsisin poe töötajalt, kes ütles, et kõrvalasuv pood lubab meil oma tualetti kasutada. Palusin kassapidajal meie ostukorvi praegu hoida ja me jalutasime teise poodi, Amanda lonkamas. Püüdsin tõesti aidata tal tualetti jõuda, aga ma ei suutnud end tagasi hoida ja uue erektsiooni ei saanud tekkida.

Kõnniteel kummardus Amanda. „Oh ei! Ma ei suuda seda enam pidada!“ Ta seisis seal poolkõverdatud, jalad koos ja käed nende vahel. Mõni sekund hiljem nägin, kuidas vesi tema lühikese seeliku alt mööda jalgu alla tilkus. „Oh ei – ma ei saa seda peatada!“ Tilkuv piss tekitas kõnniteele aina suureneva loigu. See pani ka mu erektsiooni vastu pükse pingutama. Amanda hakkas nutma, nii et ma kallistasin teda.

„Kõik on korras, kaunitar, ma hoolitsen sinu eest. Tule minuga autosse.“ Vaatamata oma seksuaalsele erutusele oli minu esimene prioriteet Amanda heaolu. Juhatasin ta oma auto juurde, käsi ümber õlgade.

„Vabandust, onu Mark, ma ei suutnud seda taluda!“ Ta oli nutma puhkemas.

„Ära muretse, kaunitar; ma tean, et sa ei saanud sinna midagi parata.“ Auto juures kasutasin kõrvalasuvat autot ja oma auto kõrvalistuja ust, et talle varju pakkuda. „Olgu, teeme kahjude hindamise. Ma pean nägema, kui märg sa oled.“ Ma ei oodanud teda; tõstsin lihtsalt ta teksaseeliku üles, et näha, ja pöörasin ta ümber. Tema ilusad sinised aluspüksid olid läbimärjad eest läbi, jalad olid ikka veel läbimärjad ja ta pahkluu sokid olid ka märjad. Aga ta seelikul polnud vaevu plekki. Teda niimoodi vaadates süvenes mu tuikav valu veelgi, aga ma püüdsin keskenduda. „Su aluspüksid on läbimärjad, aga su seelik on ikka veel enamasti kuiv. Ma arvan, et me saame su korda teha.“

„(nuusk) Sa tahtsid lihtsalt mu märgu aluspükse näha (nuusk).“ Tema pisarad aeglustusid tilgaks.

Püüdsin keskenduda käsilolevale ülesandele. „Kallis, ma võin su aluspükse vaadata millal iganes tahan, aga praegu pean sind ära pesema ja kuivatama laskma.“

„Miks sa siis mind seal all puudutad?“ hakkas ta uuesti naeratama.

Teda puudutada??? Naljakas! Vaatasin ta aluspükse ja olin üllatunud, nähes oma kätt ta jalgade vahel silitamas. Ma ei saanud arugi, et teen seda! Tõmbasin käe kohe ära. "Oh, nunnu, vabandust, ma ei tea, mis mulle sisse läks. See on selleks absoluutselt vale koht ja aeg. Me ei saa siin avalikus kohas seksida."

„Miks mitte? Sa seksisid Haley õega avalikult.“ Ta hakkas mu vastu nördima. „Kas sa saaksid mind palun muuta, onu Mark, täpselt nagu sa Harleytki muutsid?“ Tal oli armas nägu ja ta libistas sõrmed mööda mu rinda üles. (Kust ta SEDA trikki õppis?).

Praeguses seisundis, kus olen viimased pool tundi peaaegu pidevalt erektsioonis olnud, nii Amanda kui ka väike Harley mind narrinud, juba korra – noh, seemnepursele nii lähedale jõudnud ja need imelikud sekspillid mu mõistust seganud, oleksin võinud end veenda Amandaga oma auto kapotil kõigi silme all armatsema. Lükkasin Amanda tagaistmele, järgnesin talle ja sulgesin enda järel ukse. Olin nii tänulik, et mu akendel oli automaatne toonfunktsioon ja lülitasin selle sisse. See annaks meile privaatsust.

Amanda lamas selili, külili tagaistmel, jalad laiali. Jätkasin oma nunnutamist läbi tema märgade aluspükste. "Oh, nunnu, sa oled nii märg. Ma teen oma väikesele tüdrukule nii hea enesetunde."

„Mmm. See meeldib mulle.“ Ta kudrutas. „Onu Mark, ma pean veel potil käima. Kas sa saaksid mulle palun mähkme selga panna?“

„Poti peale minema?!“ Rebisin tal peaaegu püksid jalast, kui teda seda ütlemas kuulsin. Siis rebisin mähkmekoti lahti. See nõudis küll veidi siuglemist, aga meil õnnestus uus mähe mööda ta ikka veel märgu jalgu üles libistada. Jälgisin Amanda mähkmeid ärevalt. Ta võttis mu käe ja pani selle oma mähkme peale. Ta sulges silmad ja ohkas. Tundsin, kuidas ta mähe soojaks läks ja paisus, kui ma oma käe sissepoole surusin. Ta oigas; silmad ikka veel kinni. Mõne sekundi pärast avas ta silmad ja muigas.

„Oh, nunnu, tundub, et sa oled end jälle märjaks teinud. Peaks su uuesti ümber vahetama.“ Libistasin ta märja mähkme mööda jalgu alla, aeglasemalt kui aluspükstega. Seekord võtsin hetke, et näha tema kaunist häbememokka, mis oli ikka veel pissist märg. Hakkasin teda salvrätikutega puhtaks pühkima; esmalt jalgu, siis tagumikku (see võttis veidi siputamist) ja lõpuks häbememokkasid. „Ma teen oma ilusale väikesele seksikale tüdrukule nii hea enesetunde.“ Jätkasin tema hõõrumist. „Ma ju ütlesin, et hoolitsen sinu eest ja pean oma lubadusi, eriti selliste ilusate väikeste tüdrukute nagu sina puhul.“ Amanda hingeldas raskelt ja ma tundsin, et ta läheneb. Kiirendasin oma liigutusi. „Olgu, mu ilus väike tüdruk, vaatame, kas sa tuled onu Markile järele, aga proovi seda vaikselt teha.“

Amanda pingestus ja hammustas huulde. Tema käsi puuris mu käsivart. Tundsin tema tupest väikest vedelikutilka, aga mitte suurt pritsimist ega valulikku karjet. Jätkasin liigutusi, kuni ta mu käe eemale lükkas.

„OhMuJumal! (hinga) OhMuJumal! (hinga) See oli (hinga) nii palju parem! (hinga)“ Amandal kulus tubli minut, et lõpuks orgasmist välja tulla. „See on nii palju parem (hinga) ilma valuta! (hinga)“ Kui ta mõistuse tagasi sai, tõusis ta istukile ja kallistas mind nii kõvasti. „Aitäh. Onu Mark! AitähAitähAitäh!“ Ta hakkas nutma. „Aitäh, et minu eest hoolitsete! Aitäh, et arst mu ära tegi, nii et see ei valuta! Aitäh, et mind armastate!“

Amanda emotsionaalne puhang tegi mind murelikuks. "Kallis, kas sinuga on kõik korras? Mis viga on?"

„Ma olen lihtsalt nii õnnelik!“ ütles ta läbi pisarate. „Ma pole kunagi varem ilma valuta seemnepurset saanud.“ Tüdrukutel on väga veider viis öelda, et nad on õnnelikud.

Kogu see kiindumus oli imeline, aga Amanda istus mu ikka veel hooletusse jäetud erektsiooni peal. See karjus minu poole tähelepanu nõudes. "Kallis, mul on hea meel, et sul on parem. Aga ma mõtlen, kas sa saaksid... noh... samaga vastata."

„Mh? Mis on „sade”?“ Siis ta taipas, millel ta istus. „Onu Mark, kas su asi on jälle suur?“

Jälle?? Pigem "ikka veel", aga polnud mõtet sõnu pehmelt öeldes kasutada. "Jah, nunnu. Su väike etteaste ajas mind väga kõvaks. Kas sa arvad, et sa suudaksid..."

Ma ei jõudnud lauset isegi lõpetada. Amanda suudles mind huultele, sukeldus siis mu pükste juurde ja tegi need lahti. Ta väänas agressiivselt, peaaegu valusalt, mu jäiga peenise välja ja asus kohe mu kallale. "Onu Mark, ma teen ka sinule nii hea tunde!"

Mul ei läinud kaua aega, kui lähedale jõudsin. Sain aru, et ma ei saa Amandaga orgasmi saada – mitte siis, kui me õue tagasi läheme. Mul oli vaja kuskil turvalises kohas ejakuleerida. Võtsin pakist uue mähkme ja andsin selle Amandale. "Siin on mul vaja sellesse pritsida."

Ta võttis mähkme ja hoidis seda pea kohal. "Tee oma sperma mu mähkmesse, onu Mark. Tee oma sperma mu mähkmesse!"

Sellest piisaski. Täitsin rõõmuga oma seksika õetütre palve. Pritsisin end nii palju kui suutsin.

Olin taevas, hõljusin ekstaasis pilvede vahel. Selleks ajaks, kui ma mõistusele tulin, oli Amanda endale uue mähkme selga pannud. Vaatasin ringi ja nägin ühte märga mähkme, aga ma ei näinud seda, mille olin ära määrinud. See väike rebane vaatas mind kavala pilguga, silitas oma jalgevahe ja ma teadsin, kus mu määrdunud mähe on.

Kui olime end kokku võtnud ja taas esinduslikuks muutunud, läksime tagasi peotarvete poodi ostlemist lõpetama. Võtsime kassapidaja käest võetud ostukorvi ja lõpetasime kinkekorvidesse asjade valimise. Kui kõik ostud tehtud, suundusime koju.

3. osa

Niipea kui koju jõudsime, jooksis Amanda oma tuppa, et bikiinidiluustikut selga panna. Ta tahtis eilse ujumispiirangu tõttu kaotatud basseiniaega tasa teha. Loomulikult ei pannud mind pahaks, kui ta oma pisikestes bikiinides ringi siples.

Mulle meeldis „Amanda etendus“ ja ma kahtlustan, et talle meeldis ka etenduse tegemine. Selle asemel, et basseinis püsida ja lihtsalt ringi ujuda, ronis ta pidevalt välja ja uuesti sisse. Ta väitis, et peab sukeldumist harjutama, aga ta ronis alati mulle lähemale, sättis oma bikiinid minu ees sätti ja kõndis aeglaselt (pärast seda, kui ma talle jooksmise kohta karjusin) ümber basseini, et uuesti sisse sukelduda.

Natukese aja pärast helises mu telefon. See oli Regina. Astusin basseinist eemale, et noorte kõrvade eest veidi privaatsust saada. „Tere, Sexy! Kas sind on viimasel ajal mõnest restoranist välja visatud?“ naljatasin.

„Ainult siis, kui ma sinuga olen!“ naljatas ta vastu, aga muutis siis hääletooni. „Hei Mark, vabandust lühikese etteteatamise pärast, aga kas sa saaksid Heatheri täna õhtul uuesti kaasa võtta?“

"Muidugi, aga miks? Mis viga on?"

„Ma... noh... kohtun täna õhtul kellegagi.“ Ta püüdis olla tabamatu. See ei õnnestunud.

Teesklesin armukadedust. „Aa, nii et sa tahad, et ma Heatherit valvaksin, kui sina teise mehega magad?“

"Mark, kas sa oled jälle armukade?? Sa ju tead, et ma pakun sulle oma tütart, et sa temaga, mida soovid, et see öö minu päralt oleks, eks?"

"Ära muretse, ma ainult segan sind! Muidugi. Ma võtan Heatheri täna õhtul hea meelega kaasa."

„Ma olen kindel, et sa teed seda – võta ta kindlasti kaasa!“ naljatas Regina vastu.

Ma rahustasin Reginat: „Me ju ütlesime, et me ei ole eksklusiivsed. Ja ausalt öeldes, mul oli täna pärastlõunal... kohtumine täiskasvanute poe müüjatüdrukuga. Seega arvan, et sul on ka õigus oma meelelahutusele.“

„Mark, Michaels!“ tundus Regina jahmunud. „Kas te täiendate oma haaremit?“

Ma vastasin naljatades: "Mitte rohkem, kui sa oma naastude arvelt juurde lisad."

Regina naeris. „Olgu, muidugi.“ Siis ta muutus tõsiseks. „Mark, sa KASUTASID kaitsevahendeid, eks?“

„Jah, muidugi ma kasutasin kondoomi. Sa oled ainus, kelle puhul ma kondoomi ei kasuta.“ Oleksin võinud mainida, et mul on ainult kätemassaaž, aga arvasin, et pole vaja detailidesse laskuda.

Regina lisas: „või Heather või Amanda.“

See tabas mind ootamatult. „Tuled jälle?“

"Heather võtab pille, seega on ta turvalises kohas ja Amandal on esimese menstruatsioonini vähemalt aasta aega, seega peaks temagi praegu turvalises kohas olema."

Just siis, kui ma arvasin, et olen Reginale asjad selgeks teinud, viskab ta mulle uue jabura vastuse: "Regina, tüdrukud on ikka veel neitsid!"

„Ma tean seda, aga on vaid aja küsimus, millal sa mõlema sees oled.“ Kuulsin peaaegu, kuidas Regina telefonis naeratas. „Ole lihtsalt nendega leebe nagu alati ja võta rahulikult. Sa oled ideaalne mees, et neid naiseks saada.“

Ma ei teadnud, kuidas sellele vastata. "Sa oled liiga palju. Armastus."

„Mark, sellest, miks ma üldse helistasin. Mul on natuke kiire. Kas sa saaksid palun kohe Heatherile järele tulla? Ta pakib praegu. Mu... ee... kaaslane on varsti siin.“

"Olgu, ma tulen kohe. Aga sa oled mulle selle kiirustava töö eest võlgu!"

„Oo, ma olen kindel, et Heather...“ üritas Regina öelda, aga ma katkestasin ta.

"Ja enne kui sa ütled, et mina Heatheri saan, siis võlgned sa mulle, mitte tema. Ma ootan, et SINA selle eest erilise ajaga tasuksin."

Regina teeskles möönmist: „Oo, sa oled küll kõva kaupleja, aga olgu. Teen ülima ohverduse ja annan sulle mõnel teisel päeval midagi erilist.“ Muidugi teadsime me mõlemad, et see tähendas meile mõlemale lihtsalt rohkem lõbu.

Panin kõne kinni ja kõndisin tagasi basseini äärde. Amanda märkas, et ma eemale astusin, nii et ta pani oma etenduse kinni ja ujus lihtsalt basseinis.

Karjusin, et ta tähelepanu köita. "Hei, nunnu! Mul on häid ja halbu uudiseid."

Amanda ujus mulle lähemale. „Jah, onu Mark?“

"Halb uudis on see, et ma pean korraks välja minema ja see tähendab, et sina pead minu äraolekul basseinist välja tulema."

Muidugi, kurtis ta. „Ah, kas mul ongi vaja?“

Jäin kindlaks. „Jah. Bassein on keelatud, kui mind siin pole, ja ma mõtlen seda tõsiselt. Ma pean kohe lahkuma, seega roni kohe basseinist välja.“ Ta ronis aeglaselt basseinist välja. „Hea uudis on see, et ma toon Heatheri siia tagasi, et koos temaga ööbida.“

Niipea kui Amanda seda kuulis, hüppas ta basseinist välja. "Jee! Kas ma võin ka tulla, palun?"

„Vabandust, nunnu, ma pean kohe minema. Ma ei jõua ära oodata, millal sa riided vahetad. Ma ei viivita kaua. Jää lihtsalt toas ja ole ettevaatlik, kuni ma ära olen, ja ma tulen varsti Heatheri juurde tagasi.“

10 minuti pärast olin Regina maja juures. Kui ma kohale jõudsin, polnud Heather veel valmis. Regina hüüdis talle: "Heather! Härra Mark on siin, et sind ära viia! Kiirusta!"

Heatheri hääl kostis koridori teisest otsast: "Oota hetk, ema! Ma olen peaaegu valmis!"

Hetk hiljem helises uksekell. Regina oli tõsiselt stressis. „Kurat! Ta tuleb vara ja Heather hilineb! Miks inimesed ei võiks kasvõi korra õigel ajal kohal olla?“ Ta pöördus minu poole. „Vabandust, Mark, ausalt öeldes ma ei plaaninud, et sa temaga kohtud. Ma arvasin, et sa oled nüüdseks läinud.“

Lootsin pingeid leevendada rahulikuks jäädes. „Kõik on korras, kallis. Olen diskreetne. Ära muretse.“ Regina avas ukse ja igasugune lootus pingete leevendusele lendas sellest avatud uksest välja. Tema majja astus sama ülekaalukas laps, kes eelmisel nädalal Amandat tülitas. Jason oli tema nimi, ma arvan. Pöörasin korraks pead, et oma üllatunud reaktsiooni varjata. Kogusin end uuesti ja pöördusin tagasi, et noort huligaani tervitada. Tuleb tunnistada, et ta muutis oma välimust. Ta oli palju kenamalt riides ja hoolitsetud välimusega. Tal oli Reginale ka lillekimp. Kas on võimalik, et ta muutis oma kombeid? Kas minu väike hüpnoositrikk eelmisel nädalal muutis midagi?

Jason märkas mind ja tundis mu kohe ära. "Oh, vabandust, härra, ma... ma ei teadnud..."

„Rahune maha, poiss. Kõik on korras.“ Ma lehvitasin kergelt käega, et kõik on korras. „Ma lähen siit kohe minema.“

Regina taipas kiiresti, et tal on midagi kahe silma vahele jäänud. "Te tunnete teineteist??"

„Me justkui... kohtusime eelmisel nädalal kaubanduskeskuses.“ Ma ei tahtnud kogu lugu selgitada. Pöördusin Jasoni poole. „Nii et poiss, sa liigud nüüd kõrgliigasse, jah? Tubli!“ Jason naeratas kergelt, aga punastas enamasti piinlikkusest.

Heather tuli lõpuks oma toast välja, täis topitud seljakott käes. Niipea kui ta nägi, kes siin oli, pillas ta selle üllatusest maha. "Jason?? Ema, tõesti?? Fuuuu!"

Regina nähvas otsekohe vastu: „Ma ei taha seda kuulda, noor daam! Sa ju ometi ei teadnud, et ma kellegagi kohtun.“

„Jah, aga... Jason?? Öäk!“ Heather võpatas, nagu oleks ta pidalitõbist näinud.

Mõtlesin, et peaksin Heatheri sellest draamast eemaldama, enne kui ta end hätta satub. „Noh, Heather, lähme nüüd. Amanda ootab sind.“

Jason polnud karbis kõige eredam lamp, aga kui ta kuulis mind Amandat mainimas, lõi ta seose – vale seose, aga vähemalt näitas see, et tema ajurakud toimisid. „Te olete... Amanda isa?? Vabandust, härra, ma... ma ei teadnud.“

Mõtlesin hästi riietatud neandertallasega veidi lõbutseda, aga mul polnud tahtmist hiljem Regina vihaga silmitsi seista. Nii et ma lihtsalt vaatasin Reginat. „Sellega tegeled mina.“ Siis pöördusin Jasoni poole. „Head aega, poiss. Tee ära!“ Ja ma näitasin talle pöialt püsti.

Võtsin Heatheri seljakoti ja vedasin ta endaga majast välja. Teel koju märkasin, et taevas tõmbus pilviseks. Paistis, nagu oleks järjekordne äikesetorm kerkimas. Regina maja juurest lahkunud tormi ja taevas möllanud tormi vahel oli emakese looduse versioon vähem ohtlik.

Püüdsin Heatherit rahustada. „Kallis, vabandust, et ma sind niimoodi majast välja tirisin, aga ma ilmselt takistasin sul emale midagi ütlemast, mis oleks sulle hätta sattunud.“

Heather oli ikka veel ärritunud: "Aga miks ema peab Jasoniga koos olema? Ta on minuvanune! See on liiga imelik."

Pöörasin argumendi teistpidi. „Noh, kas see on siis üldse veidram kui see, et sina ja Amanda minuga olete?“

„Aga sa oled teistsugune. Sa ei ole nagu Jason.“ Ta ei saanud ilmselgelt veel aru.

"Sul on õigus, kullake, aga antud juhul olen mina pigem su ema moodi ja SINA oled nagu Jason."

Heather protesteeris. „Öäk, ma pole nagu Ja...“ Lõpuks sai ta aimu. „Aa, sa mõtled, et me oleme samaealised!“

„Saad aru!“ kiitsin teda. „Ma tean, et see on sulle raske ja seda võib olla raske aktsepteerida, aga kui sina saad minuga koos olla, siis su ema saab kindlasti ka kellegagi koos olla. Isegi kui see keegi on sinuvanune.“

Heather andis pisut mööndusele järele: „Noh, vist küll. Aga Jason? Ta on ikka selline jobu!“

Mul oli uudishimu, kas mu hüpnoositrikk midagi muutis. "Kas ta on viimasel ajal tõbras olnud, näiteks sel nädalal?"

Ta mõtles hetke: „Ee, mitte viimasel ajal, vähemalt pole ma temast midagi kuulnud.“

Seega oli minu kohtumisel temaga suurem mõju, kui ma ootasin. See tegelikult toimis! "Noh, kullake, vahel inimesed muutuvad. Sa oled ema, kes oskab hästi iseloomu hinnata ja kui ta arvab, et mehega on kõik korras, siis peaksid ehk talle kahtluse kasu andma."

"Olgu, ma proovin, aga ma arvan ikkagi, et see on imelik. Kõik peale Jasoni! Öäk!"

Olgu, mul on oma veenmistehnikate kallal veel tööd teha.

Jõudsime koju vaid mõne minutiga, enne kui lähenev äike välja tormas, ja ma kandsin Heatheri koti sisse. Amanda ootas uksel, riided seljas. Kuigi nad olid täna mõlemad koos koolis, kallistasid tüdrukud teineteist nii, nagu poleks nad teineteist kuid näinud. Nüüd hakkas õhtusöögi aeg lähenema ja mul polnud aega midagi teha. Seega otsustasin pitsa välja tellida. Mõlemad tüdrukud rõõmustasid idee üle, valades endale suure klaasi jääteed. Samal ajal kui mina helistasin kohalikku pitsarestorani, et tellimust teha, läksid tüdrukud oma magamistuppa, kus Heather vahetas ujumistrikoo selga. Tüdrukud tulid Amanda toast bikiinides välja just siis, kui ma tellimuse lõpetasin.

Vastumeelselt peatasin nad mõlemad. „Vabandust, tüdrukud, aga torm on tulekul. See võib iga hetk siia jõuda. See tähendab, et bassein on ööseks suletud.“

„Ah, kas me ei saaks kasvõi korraks välja minna?“ anusid nad mõlemad. „Lubame, et tuleme tagasi niipea, kui algab.“

Just siis kostis vali kõuekärgatus. See tegi otsuse. „Torm on nüüd käes. Vabandust, aga bassein on ööseks KINDLASTI suletud.“ Mõlemad tüdrukud lasid õlad alla ja vaatasid masendunult põrandale. „Aga võib-olla saame midagi toas teha. Mul on teile mõlemale täna üllatus, mis võib teid lohutada.“

Niipea kui nad kuulsid sõna „üllatus”, elavnesid nad mõlemad. Heather küsis: „Mida te meile tõite?”

„Noh, ma käisin poes ja leidsin midagi...“ Peatasin pausi ja otsustasin neid natuke kiusata.

"Tegelikult on see mõeldud 13-aastastele ja vanematele. Ma ei tea, kas sina oled piisavalt vana."

See pani nad käima. Amanda pahvatas: „Me oleme juba piisavalt vanad! Kas me saaksime selle palun?“

Teesklesin, et annan järele: „Noh, vist saab kõik korda. Aga te mõlemad peate lubama, et olete tublid tüdrukud ja teete kõike, mida ma ütlen.“

Mõlemad tüdrukud vastasid üheskoos: "Meil läheb hästi! Me lubame!"

Nüüd olid need mul käes. „Olgu, ma lähen toon üllatuse. Teie mõlemad jääge siia.“ Läksin oma magamistuppa, võtsin kiiruga mõlemad puldiga aluspüksid karbist välja ja panin need jalga. Seejärel läksin tüdrukute juurde tagasi, peites oma auhinnad selja taha. „Olgu, sulgege silmad ja sirutage käed.“ Nad tegid seda ja ma panin igale tüdrukule ühe aluspüksid kätte.

Nad avasid silmad, kuid olid segaduses. „Need on... aluspüksid,“ ütlesid mõlemad tüdrukud.

„Need on võlupüksid,“ väitsin ma.

Mõlemad tüdrukud vaatasid mind uskumatult. Amanda vastas: "Onu Mark, me pole kuuesed. Me teame, et võlualuspükse pole olemas."

„Oo jaa, on küll, ja näed ise,“ nõudsin ma. „Nüüd mine pane need jalga ja tule siia tagasi.“ Tüdrukud seisid seal ega uskunud mind, nii et ma uurisin asja. „Sa lubasid, et teed kõike, mida ma ütlen. Nüüd mine pane need jalga!“ Lõpuks kõndisid nad tagasi magamistuppa, vaadates teineteisele otsa, nagu ma oleksin hull. „Ja pane ka ilus öösärk selga!“ karjusin ma, kui nad magamistuppa sisenesid.

Kui nad olid silmapiirilt kadunud, haarasin telefoni ja panin selle valmis nende aluspükste aktiveerimiseks. Minuti pärast tulid tüdrukud tagasi elutuppa, mõlemal lühike babydoll-öösärk ja „võlupüksid“. Nad olid mõlemad täiesti imeilusad. Nüüdseks sain aru, et seksikas pidžaama pidi pärinema „La collection de Regina“ kollektsioonist.

Amanda küsis: „Noh, mis sa arvad?“ Ta keerutas end, näidates aluspükse. Heather tegi ka keerutuse, näidates enda omasid. Amanda küsis: „Mis nendes pükstes siis nii maagilist on... APPIIII!“

Valisin just selle hetke, et salaja oma telefonil Amanda nuppu vajutada. Ta kummardus kohe ja kiljatas üllatusest. Heatheril polnud aimugi, mis Amandaga toimus, kuni ma ka Heatheri nuppu vajutasin, mis pani ta võpatama ja jalgevahelt kinni hoidma. Mõne sekundi pärast peatusin, et nad saaksid toibuda. „Kas sa nüüd usud, et nad on maagilised?“ küsisin.

„Kuidas sa seda tegid?!“ küsis Amanda, ajades end aeglaselt sirgu.

„Ma ju ütlesin, need on võlupüksid.“ Naeratasin. Siis koputasin uuesti korraks mõlemale nupule.

„Iiik!“ Mõlemad tüdrukud võpatasid uuesti, jalgevahelt kinni hoides. „See kõditab!“ Nad mõlemad nägid nii seksikad välja, käed jalgade vahel ettepoole kallutades.

Heatheril õnnestus näha, mida ma teen. "Ta teeb seda oma telefoniga!"

Polnud mõtet seda enam varjata. „Aa, sa mõtled niimoodi?“ Puudutasin uuesti nuppe, vahetades tüdrukuid. Teadmine, kust maagia tuleb, ei vähendanud selle mõju. Nad kiljusid ja hüppasid ikka veel iga nupuvajutuse peale.

Heatheril oli raske karjuda: "Sa ajad mind (Iiik!) märjaks ennast!"

Amanda jõudis lisada: "Ta ilmselt TAHAB, et me (Iiik!) end märjaks teeksime!"

See polnud küll tingimata see, mida ma püüdsin, aga ma sain sellega kindlasti hakkama. Ma peatusin hetkeks. „Olgu, tüdrukud. Ma lasen teil praegu hinge tõmmata, peamiselt seetõttu, et ma ei taha, et te vaipa segadusse ajaksite.“ Tüdrukud ajasid end aeglaselt sirgu. „Kallis, minge tooge rätikud.“ Amanda muigas kergelt ja jooksis neid tooma. Ma laotasin rätikud diivanile ja istusin neile. „Nüüd tulge mõlemad ja istuge mulle sülle.“ Heather istus minu vastas, istudes mu ühe jala peal, ja Amanda tegi sama ka minu teise jalaga. Mul oli üks käsi ümber mõlema tüdruku.

Heather märkas, et midagi polnud õige: "Härra Mark, kas te märjaks ei saa?"

Amanda vastas: „Ma arvan, et talle meeldib, kui me ta peale pissime.“ Nad mõlemad itsitasid selle peale. Muidugi oli Amandal õigus. Mul oli juba ainuüksi sellele mõeldes tohutu erektsioon.

Ma naeratasin kurjalt. „Vaatame, kui kaua igaüks teist vastu peab. See, kes oma pissi kauem kinni hoiab, võidab.“ „Mille me võidame?“ küsis Heather.

Ma ei mõelnud kunagi auhinnale, seega mõtisklesin hetkeks: „Olgu, võitja saab valida, kuidas ma sind orgasmini panen.“ Mõlemad tüdrukud vaatasid teineteisele otsa ja muigasid. Sain aru, et andsin neile lihtsalt tühja tšeki. „Aga see peab olema ohutu ja ma pean selle heaks kiitma.“ Nad vaatasid uuesti teineteisele otsa ja nõustusid.

Vibratsiooni juhtimise rakendusel oli automaatne pulssrežiim. Panin selle diivanilauale ja lülitasin selle mõlema tüdruku jaoks sisse. Koheselt kiljusid ja siputasid nad mu süles. Tundsin jalgadel õrna vibratsiooni. "See kõditab!" ütles üks. "Iiik!" kiljus teine. Amanda niheles nii palju, et ta peaaegu kukkus maha, aga ma hoidsin teda. Heather seevastu oli vaoshoitum. Siis märkasin, et ta liigutas õrnalt oma puusi. Ta hõõrus mu jalga! Ei läinud kaua, kui mõlemad hakkasid meeleheitlikult tegutsema. Mõlemalt kostis karjeid: "Ma ei suuda enam vastu pidada!" ja "Ma teen end märjaks!". Lõpuks tundsin Amanda poolel midagi sooja ja märga. Hetk hiljem nägin oma jalal tumedat märga laikku kasvamas. Mõni sekund hiljem tundsin sama märga kohta Heatheri poolel ja sarnast tumedat märga laikku teisel jalal. Mõlemad tüdrukud olid vibraatoritest erutusest tulvil, itsitasid ja nihelesid kontrollimatult. Nad ilmselt ei teadnudki, et teine ​​pissis. Lülitasin telefonis äpi välja ja nad hakkasid maha rahunema.

Nad hingasid ikka veel raskelt, aga vaatasid alla ja nägid, et mõlemad istusid väga märgadel jalgadel. „(hingab) noh, kes võitis? (hingab)“ küsis Amanda.

Vaatasin mõlemat tüdrukut. „Võitja on...“ keerutasin pinget, vaadates mõlemat tüdrukut. „...Heather! Ta pidas kauem vastu, aga mitte palju.“

Heather hõiskas: „Jee! Ma võitsin!“ ja Amanda kortsutas kulmu.

Ma rahustasin Amandat: "Ära muretse, kullake, see tähendab lihtsalt, et Heather läheb esimesena. Sa ju tead, et ma hoolitsen ka sinu eest."

Tema auks tuleb öelda, et Amanda suhtus sellesse sportlikult. Ta kallistas Heatherit. Ma arvan, et ta õppis oma ujumismeeskonnas hea sportlikkuse selgeks.

„Mida siis võidutüdruk tahab?“ küsisin Heatherilt.

Ta vaatas Amandat ja nad mõlemad muigasid. See polnud hea märk. „Ma tahan, et sa minuga... vahekorda teeksid.“ Mõlemad tüdrukud naeratasid, kui ta seda ütles.

Ta üllatas mind sellega tõesti. "Kallis, kas sa tead, mida vahekord tähendab?"

Heather vastas kohe. „Mhmh. See tähendab, et sa panid oma asja sinna alla minu sisse.“

Kas ma ei õpi seda kunagi? "Kallis, sa oled ikka veel neitsi. Ja sul on ikka veel neitsinahk. Esimene kord teeb haiget."

Amanda toetas oma sõpra. „Onu Mark, sa ütlesid, et võitja saab ise valida, kuidas me seksime. Sa ju lubasid!“

Ma ei mäletanud, et oleksin öelnud sõna „luban“, aga see ei muutnud midagi. Olen kindel, et tema mäletas seda nii. Küsisin Amandalt: „Ma oletan, et sina oleksid võitmise korral sama asja küsinud?“

„Võib-olla, võib-olla mitte,“ vastas ta võltssüütu naeratusega. Oleksin pidanud aimama, et nad sellise vandenõu sepitsevad.

Heather ei andnud alla. „Ema ütleb, et pole nii hull, kui mees on leebe. Ja ta sunnib mind tabletti võtma, et ma rasedaks ei jääks. Kas me saaksime palun seda teha, härra Mark?“ Mõlemad tüdrukud tegid mulle oma armsaid nägusid ja Amanda pani käe mu niigi möllavale erektsioonile. See oli räpane trikk.

Lisaks kahele vandenõulase tüdrukule, kes oma armsaid nägusid kasutasid ja mu erektsiooni nunnutasid, oli nende poolel ka Regina. Ma ei oleks suutnud seda vaidlust võita. Isegi Superman ei suutnud sellele kõigele vastu panna. "Olgu, sina võitsid. Aga me peame paar asja tegema, et valmistuda."

Niipea kui ma tunnistasin, et nad võitsid, panid mõlemad tüdrukud käed mu ümber ja kallistasid mind väga kõvasti. „Aitäh, härra Mark/onu Mark! Ma armastan sind!“ Lubasin endal nautida oma tüdrukute kallistusi ja kiindumust. („MINU“ tüdrukud – see on esimene kord, kui ma neist nii mõtlesin.) Mitte et ma oleksin suutnud püsti tõusta, kui oleksin tahtnud. Nad olid põhimõtteliselt mu peal.

Lõpuks nad rahunesid maha. Heather hakkas mind suudlema ja Amanda silitas mu peenist läbi pükste. See oli minu jaoks natuke liiast, isegi nende super seksipillide ajal. "Tüdrukud, oodake hetk. (suudlus) Kui me seda teeme, (suudlus) peaksime tõesti magamistuppa minema. (suudlus)"

Noored rebased lubasid mul püsti tõusta ja me suundusime minu magamistuppa, aga enne seda haarasin (peaaegu) kuiva rätiku. Magamistoas haarasin täiskasvanutele mõeldud kotist tuubi libestit. Mõlemad tüdrukud hüppasid mu voodile ja vaatasid mind näljaselt. Just siis, kui ma voodile jõudsin, ründasid nad mind ja üritasid mult riideid seljast võtta. See hakkas korduma eilse õhtuga ja ma kindlasti EI tahtnud seda. "Tüdrukud, oodake! Oodake hetk!" peatasin ma nad. "Te unustate kõige olulisema osa! Mäletate, mis on kõige olulisem osa?"

Nad peatusid hetkeks, vaadates teineteisele segaduses otsa, siis tõstis Amanda käe nagu klassiruumis. "Oo, ma tean! See on armastus!"

„Õigus sul on!“ kiitsin Amandat. „Eile õhtul näitasite te mõlemad mulle armastust, kallistades mind (vaatasin Amandat) ja puudutades mind õrnalt üle kogu keha (vaatasin Heatherit). Armastust saab näidata mitmel moel. Siin on veel üks viis. Kallis, palun suudle mind.“

Heather kummardus ettepoole, andis mulle kiire suudluse huultele ja taandus, aga ma tõmbasin ta enda vastu ja me suudlesime kauem. Hoidsin teda õrnalt, aga kindlalt enda lähedal. Ta vastas, haarates käed ümber mu. Lükkasin ta õrnalt voodile, avasin suu ja prantsusepärane suudlus andis talle. Olin ettevaatlik, et mitte talle kogu oma raskust peale panna. Mõne aja pärast katkestasin suudluse, aga jäin tema peale. "See on veel üks viis armastust näidata." Suudlesin ta põske, seejärel kaela ja liikusin allapoole ta rindadele.

Tundsin, kuidas ta nibud läbi öösärgi kõvaks muutusid. Mulle meenus, et eile õhtul nende täielik imemine oli talle natuke liiast, seega piirdusin lihtsate suudlustega läbi öösärgi materjali. Tõusin aeglaselt istukile, vaatasin talle otsa ja ütlesin: "Kallis, su rinnad on nii ilusad. Sa oled ilus ja seksikas tüdruk." Heather naeratas selle peale. "Kas sa tunned end nüüd armastatuna?"

Heatheri silmad olid erksad. „Mhmh,“ oli kõik, mida ta öelda suutis.

Ikka veel talle silma vaadates sirutasin käe ja libistasin ta aluspüksid mööda jalgu alla. Seejärel võtsin Heatheri käed ja sundisin teda mu särgi lahti nööpima. Kui ta oli lõpetanud, võtsin särgi seljast, samuti püksid ja aluspesu. Hoidsin teda ja keerasin end selili. Suudlesin teda uuesti, hoides teda enda peal.

"Kallis, kas sa palun ulataksid mulle määrdeõli tuubi?" küsisin Amandalt.

„Milleks see on?” küsis ta, ulatades mulle tuubi.

Lükkasin Heatheri õrnalt tahapoole, nii et ta oleks mu jalgevahelt allpool ja me kõik näeksime mu erektsiooni. "See on selleks." Võtsin Heatheri käe ja pritsisin sellele veidi libestit. "Olgu, kullake, hõõru seda mu peenisele, eriti ülaosale."

Heather tegi nii, nagu ma talle ütlesin. „Kõik on libe,“ ütles ta. Mõlemad tüdrukud itsitasid.

„Jah, on küll. See teeb su esimese korra kergemaks.“ Oigasin: „Oh jumal, see on hea tunne!“ See oli imeline, aga ma peatasin ta enne, kui ta minuga liiga kaugele läks. „Olgu, nüüd teen mina sinuga. Nihuta end natuke edasi.“ Panin sõrmedele libestit ja silitasin ta häbet. Püüdsin sisse saada nii palju kui võimalik, ilma et ta neitsinahka (veel) lõhkuks. Heather hingeldas ja ma kaalusin talle enne vahekorda orgasmi andmist, et rohkem niiskust saada, aga ta oli juba piisavalt märg, nii et ma ei teinud seda. „Olgu, nüüd kullake, tule tagasi minu peale ja libise natuke edasi-tagasi.“ Ta tegi seda ja mu erektsioon libises mööda ta välimisi häbememokki.

„Kas me (hingeldus) teeme seda nüüd?“ ahmis ta õhku.

„Mitte veel. Ma lihtsalt libisen mööda su väliskülge. See on selleks, et veenduda, et me kõik oleme korralikult määritud ja libedad.“ Mul oli raskusi tagasi hoida. „Olgu, lõpeta või ma tulen liiga vara seemnepurskele.“ Heather peatus ja ta silmis oli klaasistunud pilk. Ta oli nii valmis kui võimalik. „Olgu, nüüd kullake, istu minu kohale.“ Võtsin ta käe ja panin ta oma tupeava katsuma. „Siia see läheb.“ Liigutasin Heatheri kätt, et see mu erektsiooni hoiaks. „Nüüd juhata mind õigesse kohta ja suru alla, natuke.“ Hoidsin oma kätt tema omaga, et veenduda, et me kõik oleme õigesti paigas. „Olgu. Kui oled valmis, suru veidi kõvemini alla.“

Heather vaatas mind, siis Amandat, kes masturbeeris meid jälgides, ja siis tagasi mind. Heather hingas sügavalt sisse ja surus end mulle vastu. Ta võpatas veidi, aga toibus kiiresti. Olin umbes tolli või paari jagu tema sees. „Ma tegin selle ära! Me teeme seda!“ hüüdis ta.

„Jah, sa tegid seda, mu kullake, ja nüüd algab tõeline lõbu! Mine natuke üles ja suru veel natuke alla. Peatu, kui tunned end ebamugavalt. Ära ennast vigasta.“ Ta liikus natuke üles ja libises siis veel alla, võib-olla veel pool tolli. „See on imeline. Olgu, jätka seda õrnalt üles ja alla ja mine ainult nii kaugele, kui tunned, et suudad. Ära sunni seda, lase sel lihtsalt juhtuda.“ Heather jätkas oma liigutusi, iga kord, kui ta natuke kaugemale jõudis. Pärast mõnda tõmmet suutis ta mind kogu oma sisse võtta, kuigi ma arvan, et see oli ilmselt tema piir. Kui ma oleksin veel suurem, ei usu ma, et ta suudaks mind kogu oma sisse võtta.

Olin jälle lähedal ja Heather hingeldas nagu võidusõiduhobune, liikudes üles-alla. Ta oli ka lähedal. Silitasin ta kliitorit ja hetke pärast hakkas ta kiiresti minu peal põrgatama. "Jah! Jah! Jah! AAAAAAH!" Ta põrkas ja hõõrus mind nagu hullumeelne. See viis mind üle ääre ja ma jõudsin kohale. Ma pritsisin vist 5 või 6 korda tema sisse. Heather varises mu peale kokku.

Mul õnnestus öelda: „Ja nii, (Hinga) mu kullake, (Hinga) me armatseme!“ kokutasin ma. „Mis tunne see on?“

"Oh jumal! (Hinga) Oh jumal! See oli... (Hinga) See oli... (Hinga) hämmastav!!" ​​Nägin silmanurgas Amandat ennast näppimas. Ma polnud kindel, sest olin ikka veel oma orgasmist pilves, aga ma arvan, et Amanda tuli siis, kui me tulime. Ma viipasin talle, et ta kallistuspeole liituks. Me kõik kolmekesi lamasime seal paar minutit, toibusime ja hingasime.

Peaaegu reaalsusesse tagasi pöördudes vaatasin kella. Siis taipasin, et pitsa peaks iga hetk saabuma! Mul polnud mingit võimalust seda vastu võtta, aga mul tekkis mõte – kuri mõte. Tüdrukud sättisid end maha ja kaisutasid mind. "Hei tüdrukud. Pitsa peaks varsti siin olema."

Niipea kui ma ütlesin „pitsa“, hüppasid nad püsti, nagu oleksin lüliti sisse lülitanud. „Jee, pitsa!“ hüüdsid mõlemad.

Just siis helises uksekell. See oli ideaalne ajastus. „Tüdrukud, mina pole küll uksele vastamiseks riides, aga teie olete.“ Tõusin püsti, võtsin rahakotist sularaha ja ulatasin selle Heatherile. „Teie makske pitsamehele.“

Heather haaras mu raha ja mõlemad hüppasid voodist maha ning jooksid magamistoast välja, lühikesed öösärgid lehvimas. Panin kiiresti dressipüksid ja T-särgi selga, mis vedelesid ringi, ning järgnesin tüdrukutele, aga jäin elutoa lähedale seisma. Jälgisin diskreetselt, püsides enamasti silma alt ära. Amanda paiskas ukse lahti, kus seisis pitsameister oma pakiga.

Alguses vaatas ta lihtsalt saatelehte ja luges seda valjusti, aga kui ta tüdrukute poole vaatas, peatus ta ja jõllitas ammuli suu kahte napilt riietatud teismeeas kaunitari enda ees. Ta pillas pitsa maha, aga Amanda püüdis selle kinni. Heather ulatas raha mehele, aga too oli nii jahmunud, et pillas ka selle maha. Heather kummardus, et see üles korjata. Siis ma taipasingi, et ta ei pannudki aluspükse tagasi jalga! Kõikvõimalikud meie seksist pärit vedelikud tilkusid tema tupest välja. Kuigi tema täielik koprapeast võte oli enamasti minu suunas, nägi kuller osalist vaadet ja tema silmad läksid alustasside sarnaseks. Amanda nägi ka, et Heather paljastas end ja ütles pitsamehele midagi. Ma ei kuulnud, mida ta ütles, aga mees noogutas jaatavalt. Heather, ilmselt oma paljastamisest teadmata, tõusis püsti ja ulatas raha uuesti mehele. Seekord õnnestus mehel see endale hoida. Ta jättis hüvasti ja lahkus.

Heather ja Amanda tormasid õhtusöögiga söögilaua juurde. Mina tellisin meile kõigile jääteed. Istusime kõik maha ja sõime otse karbist, nagu poleks me mitu päeva söönud. Tüdrukud jõid ka oma jääteed alla.

Amanda ei suutnud itsitamist ja naeratamist lõpetada. Heather küsis, miks. „Kui sa kummardusid raha üles võtma, siis sa näitasid oma aaret! (Heihii!)“

„EI!“ oli Heather šokis. „Miks sa mulle ei öelnud? Oh, mul on nii piinlik!“ Heather läks piinlikkusest punaseks.

Amanda jätkas: „Ma arvan, et tüübile meeldis. Onu Mark, sul on õigus – tüüpidele meeldib tõesti meie aardeid vaadata!“ itsitasid mõlemad tüdrukud selle peale.

„Võib-olla saaksime koolis mõnele poisile uhkustada!“ lisas Heather.

Pidin selle vestluse ASAP lõpetama. "Tüdrukud! Aitab küll sellisest jutust! Vahel võib olla lõbus uhkustada, aga see võib olla ohtlik. Uskuge mind, mõned mehed saavad sellest valesti aru ja võtavad seda seksikutsena. Natuke flirtimist on okei, aga kui te just kellegagi seksida ei taha, siis ärge oma intiimseid kehaosi demonstreerige."

Tüdrukud rahunesid pärast seda maha, aga pärast seda, kui Amanda oli veel ühe pitsatüki ära söönud, tõusis ta püsti, viskas aluspüksid jalast ja tõstis öösärgi üles, näidates mulle oma "intiimseid kehaosi".

"Kallis, mida sa teed?" küsisin ma.

Amanda vastas asjalikult: "Ma näitan sulle oma intiimseid osi, sest ma tahan sinuga seksida. Sa lubasid, et teed seda minuga pärast seda, kui sa Heatheriga tegid!"

Mu õetütar on vahel nii varaküps. „Kallis, tule siia mu sülle ja aita mul pitsa lõpetada.“ Pöörasin ringi, et tal ruumi oleks, ja ta hüppas mulle sülle. „Nüüd anna mulle süüa.“ Ta üritas mulle terve pitsaviilu suhu toppida. „Oh, mitte kõike korraga! Natuke korraga, niimoodi.“ Võtsin viilu ja andsin Amandale natuke. Ta üritas veel hammustada, aga ma tõmbasin selle ära. Lasin tal korraga ainult natuke näksida. „Näed, ainult natuke korraga. Natuke kiusa mind, pane mind veel tahtma.“ Amanda sai mõttest aru ja lasi mul lihtsalt vähe hammustada. „Tead küll, teineteise toitmine nii (hammustada) on veel üks viis armastust näidata (hammustada).“

Tüdrukud jõid söömise ajal järjekindlalt oma jooke ja ma märkasin, et mõlemad hakkasid nihelema. Ma küsisin Amandalt vaikselt: "Kas mu väike tüdruk peab potil käima?" ja kõditasin teda veidi.

"(HeeHee) Mhmh. Kas sa tahad, et ma end su peale märjaks teeksin?"

"Mitte seekord, nunnu. Ma arvan, et pean su mähkmesse panema."

Amanda silmad läksid särama. „Olgu!“

Heather küsis: "Kas ma võin ka mähkme selga panna?"

„See peaks olema Amanda teha,“ vastasin ma. „Ta ei seganud sinu erilist aega; ma ei taha, et miski tema erilist aega ära võtaks.“ Seejärel pöördusin Amanda poole: „Mis sa arvad, kullake, kas lase Heatheril meiega liituda või mitte? Mõlemal juhul on okei.“

Amanda mõtles hetke ja naeratas siis: „Pole hullu, aga mina saan sinust aru, mitte temast.“

Me kõik läksime Amanda tuppa, aga mina tegin kõrvalepõike oma tuppa, et võtta määrdeaine, üks väikestest vibraatoritest ja rätik. Kui ma tuppa jõudsin, lamasid mõlemad tüdrukud voodil, öösärgid seljas. Heatheril muidugi polnud aluspükse. See oli ilus vaatepilt. Võtsin mähkmed, salvrätikud ja kreemi.

Kuna Heather oli juba paljas, tegin temaga esimesena. Ta oli eelmisest ikka veel üsna sassis, seega pühkisin ta kõigepealt rätikuga puhtaks. Seejärel vahetasin ühekordsete salvrätikute vastu ja puhastasin armastavalt ta reie sisekülge, tuharaid ja kõhualust, iga kord lähenedes tema häbemele kiuslikult, aga mitte seda puudutades. Lõpuks pühkisin ta jalgade vahelt, hõõrudes õrnalt tema pilu ja pannes ta täielikult erutuma. Ma ei lasknud tal siiski orgasmi saada. Libistasin talle uue mähkme mööda jalgu üles ja kontrollisin, et see oleks paigas, katsudes teda mähkme alt veidi üles.

Nüüd oli Amanda kord. Libistasin aeglaselt ta ikka veel niisked püksid jalgadelt alla ja ära. Ta polnud kaugeltki nii sassis kui Heather, seega kasutasin ta puhastamiseks lihtsalt salvrätte. Tegin sama asja - pühkisin kogu ta häbeme ümbruse, kiusasin teda, enne kui lõpuks ta lõbusad kehaosad pühkisin. Amanda niheles ja surus end mu kätte. Märkasin, et Heather jälgis mind väga pingsalt.

"Kas sa tahaksid aidata?" küsisin ma vaikselt.

Heather lihtsalt vaatas mind ja noogutas. Amanda märkas Heatheri huvi ja naeratas.

Võtsin Heatheri käe ja määrisin ta sõrmedele kreemi. „Nüüd hõõru seda sisse, just niimoodi.“ Panin ta käe Amanda jalgevahele ja hakkasin ta kätt liigutama. „Hõõru oma kätt siit edasi.“ Juhtisin ta sõrmed mööda Amanda pilu ja osutasin ta kliitorile. „Seda osa siin nimetatakse kliitoriks ja see tundubki kõige parem.“

Heather jälgis pingsalt oma kätt, kui too kohmakalt Amanda jalgade vahelt hõõrus. Vaatamata Heatheri kogenematusele oli sellel soovitud mõju, sest Amanda hingas raskemalt.

Peagi ahmis Amanda õhku: "(pant) Ma pean pissima! (pant) Tõesti hull!"

Heather muutus närviliseks ja tõmbas käe tagasi. Libistasin mähkme Amanda jalgadele ja tagumiku alla, et see paigale jääks. Seejärel võtsin Heatheri käe ja asetasin selle Amanda mähkme esiküljele. „Noh, kullake, hõõru edasi,“ meelitasin teda õrnalt. Heatheri silmad läksid üllatusest suureks, aga kui ta taipas, mida ma ta tegema panin, naeratas ta ja masturbeeris Amandat tõsiselt.

Amanda ahmis uuesti õhku, püüdes end vaos hoida. "(hingetab) Ma ei suuda enam vastu pidada! (hingetab)"

Kummardusin Amanda poole ja sosistasin talle kõrva: "Pole hullu, kaunitar, lase lahti. (suudlus) Tee oma mähe märjaks. (suudlus)"

Amanda sulges silmad ja hingas välja, lastes välja lõhkeva põie. Heather vaatas mind ja Amandat ammuli suuga ning ütles siis: „Ma tunnen seda! Arvasin, et see on vastik, aga ei ole! See on mõnus ja soe.“

„Näed? Pissimine võib olla väga lõbus.“ Ma julgustasin Heatherit: „Ära unusta sõrmedega hõõruda.“

Heather jätkas Amanda mähkme hõõrumist, samal ajal kui too ikka veel pissis. Amanda vastas silmade avamise ja raskema hingetõmbega: "Oh jumal! (pant) Kiiremini! (pant) Ära lõpeta!" Heatheri käsi liikus Amanda mähkme all nii kiiresti kui suutis.

Sosistasin Amandale kõrva: "See on mu nunnu, seemnepurse su parimale sõbrale. (suudlus) Näita talle, kui väga sa teda armastad. (suudlus) Sperma üle kogu ta käe."

See lõi Amanda üle ääre. Ta haaras kätega voodikatte külge ja karjus: "Oh jumal! (pant)Jah! Ahhhhh!"

Heather lõpetas hõõrumise, aga ma käskisin tal jätkata, kuni Amanda ta peatas. Oli uskumatult erutav näha, kuidas Heather Amandat sülle võttis. Erektsioon pigistas mu higiriideid, anudes, et see vabastataks. Ma ei suutnud end kiirelt pigistada ja hõõruda jätta. Mõne sekundi pärast tõmbas Amanda lõpuks Heatheri käe oma mähkmest välja. Seejärel tõmbas Amanda Heatheri enda peale, kallistas teda – ja suudles teda otse huultele! Heather oli selle peale üllatunud (mina ka), aga ta ei pidanud vastu.

Tegelikult suudles ta otsekohe vastu.

Mõtlesin korraks enda naudingutele ja neile moosi peale pritsimisele, aga mul oli ikka veel piisavalt ajutegevust, et meenutada peamist põhjust, miks me siin olime. Seega tuletasin Amandale meelde: "Kuule, nunnu, mäletad mind? Kas sa ei tahtnud minuga midagi teha?"

Amanda silmad läksid suureks ja ta oleks peaaegu Heatheri endast maha visanud. Ta vaatas mind suurte silmade ja laia naeratusega, aga siis kortsutas kulmu. "Aga ma juba sain oma seemnepurse tehtud! Nüüd ma ei saa seda teha!" Ta hakkas nutma.

"Oh, nunnu, me saame ikka hakkama. Üks tüdruku olemise suurepäraseid asju on see, et sul on võimalik saada mitu orgasmi. Erinevalt meist, meestest, saame meie saada ainult ühe orgasmi; siis peame ootama natuke aega, enne kui saame seda uuesti teha."

„Mitu korda ma tohin seemnepurset teha?“ küsis Amanda entusiastlikult.

Meenus korraks minu fantaasiaeksperiment, kus ma panin mehed mitu korda orgasmini jõudma. Oh, kui see vaid päriselt ka oleks. „Ma ei usu, et on olemas mingit kindlat piiri – kuni sa ära väsid, ma arvan.“

Amanda tõusis voodil istukile ja hüppas üle kere üles-alla. "Ma pole üldse väsinud!"

„Ma näen seda,“ naeratasin. „Olgu, me teeme sinuga asju veidi teistmoodi, sest sa oled Heatherist veidi väiksem. Ma ei taha sulle haiget teha.“ Haarasin väikese vibraatori ja näitasin seda mõlemale tüdrukule.

„Mis see on?” küsis Amanda.

„See on vibraator!“ vastas Heather. „Mu emal on üks, ainult et tema oma on palju suurem ja sinine ning sellel on väikesed muhud.“ Vaatasin Heatherit väga uudishimulikult, siis lisas ta häbelikult: „Aga... ma ei usu, et ma peaksin sellest teadma.“

Kuigi olin väga uudishimulik Regina mänguasja kohta rohkem teada saama, olid mu ees kaks uudishimulikku väikest tüdrukut, kes imetlesid mu käes olevat mänguasja. "Jah, kullake, see on vibraator." Lülitasin selle sisse ja sumisesin väga vaikselt. Lasin mõlemal tüdrukul seda hoida ja vibreerimist tunda.

Amanda itsitas: "See tundub naljakas! Milleks see mõeldud on?"

„Noh, sellega saab mitut asja teha, aga praegu kasutan seda selleks, et aidata sul minuks valmistuda,“ selgitasin. „Näed, selle võib su tuppe panna.“ Mõlema tüdruku silmad läksid suureks, kui ma seda ütlesin. „See aitab sul natuke venitada ilma sind haiget tegemata. See on nagu harjutusjooks päris asja jaoks.“

Lülitasin vibraatori välja ja panin Amanda õrnalt selili. „Olgu, kullake, vibratsioon võib sulle natuke liiast olla, seega ma seda osa ei kasuta.“ Andsin vibraatori Heatherile: „Kallis, kas sa palun paneksid sellele veidi libestit? Hõõru seda üle kogu keha, nagu sa varem minul tegid, okei?“

Heather tegi nii, nagu ma palusin. Ma mäletasin, kuidas ta seda minuga tegi, ja see pani mu vere käima.

„Oh, kullake, sa oled selles NII hea!“ Heather naeratas ja punastas.

Võtsin libestit ja hõõrusin seda Amanda häbemele, veendudes, et see korralikult sisse imenduks. Amanda vastas mõnuga oigates. Kui kõik oli libe, võtsin vibraatori ja libistasin selle mööda Amanda häbet. „Kas sa oled valmis?“ küsisin temalt. Amanda noogutas. Lükkasin vibraatori aeglaselt sisse. See libises sisse kergemini, kui ma ootasin, võib-olla selle väiksuse tõttu. Lükkasin selle sisse ja välja, liigutades seda õrnalt ringi. Amanda nurrus mõnuga, kui ma teda vibraatoriga uurisin. Veendunud, et ta on valmis, võtsin selle ära. Seejärel panin püksid jalast ja heitsin selili. „Olgu, nunnu, tule istu minu peale, täpselt nagu Heather tegi.“ Ta praktiliselt hüppas mulle peale, pannes mind õhku ahmima ja hinge kinni tõmbama. Osav armastaja ta (veel) polnud, aga see, mis tal oskustes puudus, korvas ta entusiasmiga.

Amanda istus otse mu jalgevahele, mu peenis meie vahelt välja piilus ja ma taipasin, mis kohe juhtuma hakkab. Fantaseerisin tihti oma kauni Amandaga armatsemisest, aga kuni praeguseni oli see lihtsalt fantaasia. Isegi pärast meie ühiseid masturbeerimisseansse ei arvanud ma kunagi, et ma temaga kunagi päriselt vahekorda lähen. Mõtlesin korraks, et suudan ikka veel asju peatada, et suudan ikka veel öelda: "Ei, see läheb liiale"... Oh, keda ma küll pettsin? Mu seksikas, libestiga kaetud väike tüdruk õhukeses öösärgis istus mu titaankõva peenise peal, hõõrudes end minu vastu. Eunuhh ei saaks sellest keelduda!

Kuid hoolimata tungivast soovist ta jõuga läbi torgata ja palgi moodi lõhki lüüa, teadsin, et ma ei saa oma väikesele kallimale haiget teha. Amanda oli Heatherist väiksem ja ma pidin olema ettevaatlik. „Olgu, kaunitar, on aeg. Nihku oma keha – sa oled uskumatult seksikas keha – minu kohale.“ Võtsin ta käe ja aitasin tal oma tupeava katsuda. „Siia see läheb. Sina aitad mind sisse juhatada.“ Nihutasin oma peenise tema tupe juurde ja lasin Amandal end juhatada. Nagu Heatheri puhul, hoidsin ka mina oma kätt seal, et veenduda, et oleme õiges asendis. „Olgu, nüüd lase endal natuke minu peale tulla. Su neitsinahk võib olla kadunud, aga sa pead ikkagi ettevaatlik olema. Ära endale haiget tee.“

Amanda laskus mu peale veidi liiga suure entusiasmiga ja ma nägin, kuidas ta valust grimassi tegi. Hakkasin teda uuesti üles tõstma, aga ta peatas mind. "Kui Heather suudab seda teha, suudan mina ka!" Ta peatus hetkeks oma asendit hoides. Tuletasin talle meelde, et ta liiguks väikeste liigutustega üles-alla. Ta tegi seda, seekord vaoshoitumalt. Peagi oli ta end nii sügavale mu peal laskunud kui võimalik ja ma tundsin, kuidas ma tema emakakaelale tema sees vajutasin. Ta haaras kogu mu peenisest, välja arvatud ehk paar sentimeetrit. "Ma teen seda! Ma teen vahekorda!"

„Jah, me teeme seda, mu nunnu! Me armatseme,“ vastasin julgustavalt. Arvestades Amanda väiksust, ei tahtnud ma, et ta prooviks minu peal üles-alla hüpata nagu Heather tegi – see võiks talle haiget teha. Tõmbasin ta õrnalt enda peale, nii et ta lamas minu peal ja mina võtsin liikumise kontrolli alla, kiigutades oma puusi, et temast sisse ja välja liikuda. „Oh, mu nunnu, (musi) ma armastan sind nii väga! (musi)“ Nii väike kui ta minu peal lamas, sain ma suudelda ainult tema otsaesist, aga ma suudlesin teda, samal ajal kui ma teda sisse ja välja silitasin.

Meil mõlemal ei läinud kaua aega, kui servani jõudsime. Amanda hingeldas ja oigas, järgides mu liigutusi aina tugevamini. Püüdsin oma liigutusi kontrollida, mitte liiga kõvasti suruda, aga mu keha võttis võimust, kui orgasm minust purskas. Pigistasin instinktiivselt puusad ja kõhu kõverdades end tema sisse, lükates teda oma pea poole. Seda tehes suutsin lõpuks Amandat huultele suudelda. Ta vastas, pannes keele mu suhu ja haarates käed ümber minu ühe oma kõige tugevama kallistusega üldse. Tundsin, kuidas ta lihased orgasmist pinguldusid, ja samal ajal tundsin, nagu oleksin tema sisse lasknud galloni spermat.

Me lamasime orgaamilises õndsuses, Amanda mu peal, hingeldades ja hingetõmmete vahel mu rinda suudledes. Ma ei suutnud jätta hüüdmata: "Oh jumal, see oli imeline! SINA olid imeline!" Mäletan, kuidas tundsin, kuidas veel üks käsi meid ümbritses. Sirutasin käe ja lisasin kallistuspeole Heatheri. Umbes minuti pärast tõmbasime kõik hinge ja ma sain lõpuks ometi piisavalt mõistuse tagasi, et Amandalt küsida: "Noh, kaunitar, mida sa armatsemisest arvasid?"

Amanda vastas entusiastlikult: "See oli... see oli IMELINE!! Onu Mark, ma pole kunagi varem sellist seemnepurset kogenud. Ma mõtlen, et alati oli hea tunne, kui sa mind oma käega puudutasid, aga kui su asi minu sees oli, oli see miljon korda parem ja ma tundsin end nii täis ja see oli nagu sa oleksid kõik minu sees ja kõik muu. Ma mõtlen, et alguses oli natuke valus, aga siis ma aeglustasin, nagu sa ütlesid, ja siis läks paremaks ja enam ei valutanud. Ja kui sa minu sees seemnepurset tegid, oli tunne, nagu sa täidaksid mind ja ma tahtsin seda kõike enda sees hoida!" Ma ikka imestan, kuidas keegi suudab nii palju ühe hingetõmbega öelda.

Mõni sekund hiljem magas mu motoorse suuga väike tüdruk mu rinnal. See oli nagu keegi oleks ta lülitist välja lülitanud. Heitsin pilgu Heatherile ja märkasin, et ta oli peaaegu korralikult magama jäänud. Tuleb tunnistada, et olin ka ise kurnatud, nii et lamasin lihtsalt seal mõlemat tüdrukut süles. Olin taevas. Ma ei teadnud enam, kui kaua me niimoodi olime, kolmekesi teineteise embuses. Ma isegi tukastasin natukeseks.

Ärkasin oma nime peale: „Onu Mark? Onu Mark? Onu Mark, kas sa oled ärkvel?“ Amanda üritas mind äratada.

„Ei, ma magan. Ma ei kuule sind,“ naljatasin.

„Oo, olgu,“ vastas ta. „... Kuule! Sa oled ärkvel!“ Muigasin ja kõditasin teda kergelt. „Pole aus teeselda magamist!“ itsitas ta.

Amanda oli ühel pool mind ja Heather teisel pool. Suudlesin Amandat huultele, siis pöörasin ringi ja suudlesin ka Heatherit. „Noh, tüdrukud, tundub, et me kõik väsitasime teineteist ära.“ Ja pigistasin neid mõlemaid.

„Onu Mark?“ Tundsin selles ära Amanda vastused järjekordseks 20 küsimuse vooruks.

"Jah, Kullake?"

„Kas see tähendab, et me pole enam neitsid?” küsis ta.

Vaatasin neid mõlemaid armastava pilguga. „Jah, sul on õigus, te pole enam neitsid.“ See oli lihtne. Võib-olla pole tänaõhtused küsimused nii rasked, mõtlesin naiivselt.

Amanda kordas küsimusi: "Kas ma saan nüüd lapse? Sa ütlesid enne, et kui sa mu sisse pritsid, siis ma jään rasedaks."

Ma rahustasin teda: "Oh ei, nunnu. Sa ei jää rasedaks. Su keha pole veel piisavalt arenenud. Sul pole veel isegi rindu. Läheb aasta või kaks, enne kui su keha on piisavalt arenenud, et rasestuda."

„Aga Heatheril on nüüd rinnad. Kas ta jääb rasedaks?“ jätkas Amanda küsitlemist.

„Ei, sest Heatheri ema andis talle spetsiaalseid tablette, mis takistavad tal rasestumist seni, kuni ta neid tablette võtab.“ Siiani olid mul vastused veel olemas.

Heather segas vahele: "Mhmh, ma võtan iga päev ühe ja see hoiab mind ovaalse... ovaalse..."

„See on sõna „ovulatsioon”.“ Parandasin Heatherit: „See on siis, kui teie keha vabastab munaraku, mis viljastub.“

Amanda läks segadusse: "Muna?? Sa mõtled nagu kana muneb muna?"

„Ei, mitte nii.“ Muigasin. „Munarakk sinu sees on vaid üksainus rakk; seda saab näha ainult mikroskoobiga.“ See läks palju sügavamale, kui tahtsin minna. „Kogu see munarakk on terve omaette seksuaalkasvatuse tund ja ma ei hakka seda praegu lahti seletama. Pea meeles, et tabletid hoiavad rasestumist ära.“

„Kas ma pean neid tablette võtma?“ jätkas Amanda küsitlemist. Kuidas saab keegi nii palju küsimusi pähe tulla?

„Noh, lõpuks oleks see hea mõte, aga praegu on kõik korras. Aga selle otsustavad su vanemad sinu eest.“ Ma ei märganudki, kui suure ussipurgi ma seda öeldes avasin.

"Kas ma peaksin siis emalt neid tablette küsima?"

See küsimus pani mu seljale külmavärinad jooksma. Mõte paluda Cindyl Amandale rasestumisvastaseid tablette anda tekitas mu südamesse terava hirmutunde ja ma kahvatasin uuesti. „Oh, kallis jumal, EI!“ Pärast oma vihapurset suutsin end koguda: „Ma mõtlen, mitte praegu, sul on veel küllaga aega. Sa ei pea selle pärast mõnda aega muretsema.“

Lõpetasin Amanda küsimuste ja vastuste vooru õhtuks. Ma ei tahtnud endale rohkem probleeme tekitada. Pesisin Amanda puhtaks ja panin talle mähkme. Vaatasime kõik mõnda aega laste telekat ja sõime õhtuseks vahepalaks viimaseid pitsatükke. Tüdrukud jõid ka oma jäätee lõpuni. Vaatamata uinakule, mis me kõik tegime, olid nad ikka väsinud ja magamamineku ajal ei olnud mingit vastupanu neile värsked mähkmed selga panna ja magama panna.

Jäin mõnda aega üleval ja proovisin oma hüpnoosiprojekti kallal töötada, aga mõtlesin kogu aeg Cindyle. Teadsin, et ta ei usu rasestumisvastastesse vahenditesse, vähemalt mitte pärast Derekiga kohtumist. Nii Amanda põhimõtteliselt saigi. Isegi parimates olukordades ei kiidaks Cindy Amandale rasestumisvastaseid tablette heaks – võib-olla voorusevööd, aga mitte kunagi rasestumisvastaseid tablette. Aga kuna Amanda oli alles oma arengu alguses, ei tohiks see vähemalt aasta, võib-olla kahe jooksul probleemiks olla. Seega ajasin selle peast ja viskasin selle purgi sisuliselt edasi. Amandale rasestumisvastased vahendid olid niikuinii minu probleemidest kõige väiksem. Ma lihtsalt armatsesin – ei, ma armatsesin VÄGEVALT oma 10 ja poole aastase õetütrega ning tema religioosselt konservatiivne ja ülikaitsev ema, kes uskus, et noorte teismeliste seksimine on patt, kastreeriks mind ilmselt, kui ta sellest kunagi teada saaks. Ma vihkasin mõtet varjata oma seksuaalsuhet Amandaga Cindy eest, aga õigustasin seda mõttega, et Cindy lihtsalt ei mõistaks, kuidas ma Amandat tõeliselt armastan – ja ta ilmselt tapaks mu ära. Oleksin oma mõistatuse üle veel pikemalt juurelnud, aga olin liiga väsinud, nii et läksin ka magama. Arvan, et jäin pärast pikali heitmist vähem kui minutiga magama.

8. päev - laupäev

Ärkasin varahommikul imeliku tunde peale. Mu süda lõi kiiresti ja tundsin aluspesus imelikku niiskust. Alguses arvasin, et äkki tegin voodi märjaks, aga see ei tundunud nii. Olin kindlasti märg, aga see polnud piss. See oli sperma – mul oli märg unenägu! Ma ei suutnud seda uskuda! Mul pole märga unenägu olnud teismeeast saati! Õnneks olin ma üksi. Ma kindlasti EI tahtnud seda tüdrukutele selgitada. Mul oli juba piisavalt raskusi nende küsimustele vastamisega. Mul oli spermat kõikjal aluspükstes. See polnud lihtne pesulapi asi, nii et läksin vannituppa, viskasin aluspesu maha ja astusin duši alla, et end puhtaks pesta. Mõni minut hiljem olin ma puhtaks pestud ja kuivatatud.

Mõtlesin tagasi magama minna, aga olin nüüd ärkvel ja äratuskella helinani oli jäänud vaevalt pool tundi. Seega otsustasin oma jõusaalis kerge trenni teha – mitte liiga palju, vaid piisavalt, et veri käima saada ja end värskendada. Kuigi see mind üles äratas, higistasin ka veidi, nii et pidin uuesti duši alla minema.

Kui ma duši alt tulin – teist korda –, märkasin, et mu telefon vibreeris sõnumi meeldetuletuse tõttu:

RC: Ära unusta oma peenisetablette võtta! Täna 4 tabletti. Sa pead olema valmis kõigi nende tüdrukute jaoks täna pärastlõunal!

Oigasin, aga nõustusin siiski tablette võtma. Kaotasin loenduse, mitu korda viimase 24 tunni jooksul orgasmini jõudsin (7 korda, arvestades ka oma märga unenägu – okei, ma lugesin ikkagi) ja suurendasin annust veelgi.

MM: k, tehtud. Aga kui mu peenis sellest plahvatab, on see kõik sinu süü!

RC: LOL! Ära muretse, ma ei lase su imelisel tööriistal kannatada saada! Pea meeles, see on selleks, et ma saaksin pärast pidu ikkagi sinust tükikese kätte!

RC: Muide, millal ma peaksin seal olema?

MM: Pidu algab keskpäeval ja kestab umbes kella neljani. Kas sa saaksid kell 11 siin olla?

RC: Muidugi. Näeme siis!

Peagi oli tüdrukute aeg üles tõusta, seega läksin nende magamistuppa neid äratama. Kuigi ma panin nad eile õhtul magama, olid tekid voodijalutsini alla lükatud. Õnneks oli eile õhtul väga soe, seega polnud see probleem. Nende lühikesed õhukesed öösärgid ei katnud mähkmeid kuidagi. Heather lamas selili ja Amanda kaisus Heatheri kõrval, jalg Heatheri jalgade vahel, peaaegu jalgevaheni. Ma ei saanud jätta märkamata mõlema paistes mähkmeid. Ma lihtsalt pidin neid katsuma. Ma tundsin Amanda tagumikku ja libistasin käe ta jalgade vahele, vajutades õrnalt. Tema mähe oli üsna märg, aga jahe. Ta pidi end keset ööd märjaks tegema. Siis katsin Heatheri mähkme ja libistasin käe ta jalgade vahele, vajutades õrnalt tema voodile. Ma arvan, et kuulsin ühelt tüdrukult nõrka nuuksumist. Tema mähe oli veelgi täidlasem ja jahe, nii et ta pissis ka keset ööd. Sirutasin käe taha, et ta tagumikku katsuda, ja tundsin linadel märgust. Heatheri mähe kas lekkis või ajas üle ääre.

Olin just kätt tagasi tõmbamas, kui taipasin, et Heatheri mähe polnud enam jahe – see oli soojenemas. Ta pissis end jälle märjaks! Vaatasin Heatheri nägu. Tema silmad olid tihedalt kinni ja tal oli nõrk naeratus.

„Kallis, kas sa oled ärkvel?“ Heather raputas pead, silmad ikka veel tihedalt kinni. „Oh, see on küll kahju, sest kui sa oleksid ärkvel, aitaksin ma sind mähkmega.“

Heather avas kohe silmad, teeseldes, et ta just ärkab. „(võlts haigutus) Tere hommikust, härra Mark. Ma olen üleval, seega võite nüüd mu mähkme vahetada!“ Heather oli Amanda enneaegset küpsust alles märganud.

"Tere hommikust ka sulle, kullake! Aga kas see on ikkagi mähkmevahetuse palumine? Sa pead kenasti paluma - Ja kus on minu tere hommikust kallistus?"

„Härra Mark, kas te palun vahetaksite mu mähkme?“ vastas ta rõõmsalt ja sirutas käed minu poole.

Ma laskusin põlvili ja suudlesin Heatherit, kui ta oma käed mu kaela ja õlgade ümber pigistas.

„Ma võtaksin hea meelega su mähkme ära ja peseksin su puhtaks, kullake,“ naeratasin, „aga su voodi on märg ja on aeg ärgata, seega arvan, et peaksid duši alla minema ja siis riidesse panema.“ Heatheri naeratus hääbus pettunult. „Aga ära muretse, me saame enne ikkagi lõbutseda,“ naasis tema naeratus.

Liigutasin õrnalt Amanda jala eest ära ja libistasin Heatheri märja mähkme mööda jalgu alla, paljastades ta kauni häbeme ja ees oleva udusulgedega karvakese. Amanda liigutas end liigutusest, hõõrus silmi ja avas need. „Onu Mark, mida sa teed?“ küsis ta.

"Aitan Heatherit mähkmega, nunnu. Ja kui soovid, võin sind ka sinu omaga aidata."

„Aga sa pead kenasti paluma ja teda kallistama,“ lisas Heather.

Siis tuli mulle idee. "Kallis, kas sa mäletad eilset õhtut, kui Heather sind puudutas ja aitas sul orgasmini jõuda?"

„Mhm, see tundus tõesti hea,“ vastas Amanda, haigutas ja kallistas oma parimat sõpra.

Võtsin Amanda käe, panin selle Heatheri jalgevahele ja vaatasin Heatheri näole, et oodata tema reaktsiooni. Heatheri silmad läksid hetkeks suureks, aga siis naeratas ja noogutas. „Noh, kuidas oleks, kui sina vastuteene teeneks, nunnu?“

Amanda vaatas kohta, kuhu ma ta käe panin, ja naeratas. Ta ei vajanud julgustust ja hakkas kohe Heatheri jalgevahele hõõruma. Põlvikusin Heatheri teisele poole ja tõstsin ta öösärgi tema teetassi suuruste rindade kohale. Mäletasin, kui tundlikud need olid, aga ma surin neid maitsta. Libistasin sõrmed õrnalt ümber nende ja kummardusin, et ta kauneid nibusid suudelda. Heather ahmis õhku, aga ei reageerinud enam nii üle kui enne. Avasin aeglaselt suu ühe nibu kohal ja võtsin käega ta teise rinna. Ettevaatlikult, et teda mitte üle koormata, liigutasin keelega aeglaselt ta arenevat nibu. See muutus vastuseks kangemaks. Heather hingas nüüd raskemini, hingeldades Amanda ja minu abistamise saatel. Ei läinud kaua aega, kui me temast orgasmi välja meelitasime. Heather kangestus ja haaras linad.

Heatheril oli vaevu aega toibuda, kui Amanda entusiastlikult hüüdis: "Minu kord! Tee mind! Tee mind!"

Vaatasin Amandat rangelt: „Kas nii saabki küsida? Mis on seksi juures kõige tähtsam?“ „See on armastus, eks?“ vastas ta kiiresti.

„Õige!“ ütlesin ma. „Kus on siis armastus? Näita mulle natuke armastust.“

„Onu Mark, ma armastan sind!“ Amanda tõusis voodil püsti ja hüppas minu peale, sundides mind tasakaalu taastamiseks sammu tagasi astuma. „Sa oled mu lemmikonu ja ma armastan sind!“ ja ta suudles mind huultele.

„(suudlus) Olgu! Olgu! (suudlus)“ nägin vaeva vastamisega. Õnnestus ta maha panna. „Mõtlesin millelegi õrnemale, aga armastus on armastus,“ ja ​​kallistasin Amandat õrnalt. „Nüüd vaatame, kuidas su mähkmega on.“

Seda kuuldes heitis Amanda Heatheri kõrvale voodile, oodates, et ma tal mähkme ära võtaksin. Kummardusin ja suudlesin ta naba, samal ajal käega ta jalgevahele surudes. Ta nuuksus rõõmust ja tõstis puusi kergelt vastu surudes. „Mu väikese tüdruku mähe on nii märg,“ ütlesin talle. „Ütle mulle – kas sul juhtus eile õhtul päris õnnetus või tegid sa seda meelega? – Ole aus!“

Heather oli Amanda kõrval, pistes sõrmedega õrnalt läbi öösärgi kanga Amanda pisikesi nibusid ja suudles Amanda õlga.

„Noh, see oli omamoodi õnnetus,“ vastas Amanda häbelikult, hingeldades raskemalt. „Ärkasin üles ja pidin minema, aga ma ei tahtnud voodist välja tulla, nii et ma üritasin uuesti magama jääda ja ma lihtsalt... (hingeldus) lasin sel juhtuda.“

„Niisiis, mu väike tüdruk oli eile õhtul natuke ulakas, jah?“ narritasin ma, samal ajal teda läbi mähkme hõõrudes. „On okei vahel natuke ulakas olla. Kas oli hea ennast märjaks teha?“

„Mhmh (hingeldab),“ suutis Amanda hingetõmmete vahel öelda.

"Kas mu väike tüdruk hakkab onu Markile seemnepurset tegema?"

"Mhmh (hingeldus) Kiiremini palun!"

Kiirendasin hõõrumist ja hetk hiljem kangestus Amanda ning karjus: "OhIssand! Jah! Jah!"

Kui orgasm oli vaibunud, pöördus ta Heatheri poole, kallistas ja suudles teda kirglikult. Seekord tundus Heather Amanda jaoks valmis olevat ja suudles kohe vastu.

Minu kahe lemmiku väikese tüdruku suudlemise vaatamine oli liiga raske, et sellele vastu panna. Avasin püksid, tõmbasin end välja ja hakkasin enda ees avaneva kauni erootilise vaatepildi ees masturbeerima. Mul ei kulunud kaua aega, et end äärele viia. Põlvikusin voodil, et neile lähemale pääseda, ja sihtisin nende nägusid. Hetk hiljem pihustasin oma armastust mõlema tüdruku nägudele ja juustele. See võttis hetke, aga nad reageerisid lõpuks, lakkudes mu spermat teineteise näolt. Jumal, see oli ilus vaatepilt.

Saatsin nad mõlemad duši alla ja koristama, samal ajal kui mina võtsin nende voodilt linad ja madratsikatte ning viisin selle pesumasinasse. Järgmisena alustasin hommikusöögiga. Tüdrukud tulid kööki, seljas ühesugused teksapükstes ja roosades sädelevates T-särkides.

„Onu Mark?” küsis Amanda vahvleid süües (nagu sa oleksid midagi muud oodanud?).

„Jah, kullake?“ vastasin ma, mõeldes, kuhu Amanda uudishimulik meel seekord vestluse viib.

"Kas mina ja Heather oleme lesbid?"

Amanda hämmastab mind alati, isegi kui ma arvan, et olen tema küsimusteks valmis. „Miks sa küsid?“ oli kõik, mis mulle pähe tuli.

"Sest me suudlesime teineteist ja tegime teineteisele seemnepurset."

"Noh, mis sa arvad?" See küsimusega vastamise taktika tundus mulle toimivat.

„Kas lesbid just nii ei tee?“ jätkas Amanda.

Ma üritasin selgitada: "Ei, nunnu, mitte päris. Lesbi on tüdruk, kes on huvitatud ainult teistest tüdrukutest, mitte poistest. Kas sulle meeldivad poisid?"

„Ma arvan küll,“ vastas Amanda. „Ma arvan küll,“ ütles ta. „Ma nägin eile Billy Madisonit pükstesse orgasmi tegemas. Ta peitis end vahetunnis suure puu taha, aga ma nägin teda. Ta vaatas midagi oma telefonist ja ta käsi liikus pükste sees. Siis nägi ta välja nagu siis, kui orgasmiga tegeled, ja siis ma nägin ta pükstel täppi.“

„Ta ei teinud seda!“ sekkus Heather. „See Billy on selline pervert!“

Niisiis, Amanda oli piiluja? See oli hoopis teine ​​teema, aga mul olid lesbiasjaga juba käed-jalad tööd täis. "Esiteks, sa ei tohiks inimesi nuhkida, kui nad privaatseid asju ajavad, aga sellest räägime hiljem. Kas sulle meeldis teda vaadata?"

„Mhmh, ma arvan küll. Ma mõtlen, et mul oli tema vaatamise pärast kahju, aga ma arvan, et see mulle meeldis. Ma mõtlesin temast terve ajalootunni. Ma mõtlesin kogu aeg, milline see asi välja näeb.“

See vestlus hakkas väga kummalises suunas liikuma. „Olgu, vaadake. Teie, tüdrukud, olete liiga noored, et teile mingit silti külge panna. Te ei ole lesbid, geid, homoseksuaalid, heteroseksuaalid, biseksuaalid, aseksuaalsed, transseksuaalid, panseksuaalid ega ükski teine ​​„seksuaalne“ inimene, keda te ette kujutada oskate. Need on vaid sildid, mille on loonud inimesed, kes kardavad olla teistsugused. Ärge kartke olla teistsugused. Te alles kasvate ja arenete ning avastate uusi tundeid. Te saate neid uusi tundeid uurida – mõned teile meeldivad ja teised mitte – ja see on kõik korras. Te olete mõlemad imelised tüdrukud ja pole vahet, millise sildi teile keegi külge paneb. Oluline on ainult see, mis SULLE meeldib ja kuidas SINA endasse suhtud.“

Pärast hommikusööki kallistasin kindlasti mõlemat tüdrukut ja andsin neile kinkekottide ettevalmistamise ülesande, samal ajal kui mina kööki koristasin. Kui tüdrukud kinkekotte sättisid, sain ma sõnumi.

CS: Palun helista mulle niipea kui võimalik - Amandast eemale. Ma vajan oma suurt venda! © © ©

Midagi oli valesti, aga mul polnud aimugi, mis see võiks olla. Kas ta sai viga? Kas ta oli hädas? Ütlesin tüdrukutele, et mul on vaja ärikõne teha, ja lipsasin tagahoovi.

Telefon jõudis vaevu helinat teha, kui ta vastas: „Oh, Mark! (nuuks) See on kohutav! (nuuks)“ Cindyl oli küll kalduvus vahel üle reageerida ja draamakuninganna olla, aga mul oli tunne, et see polnud üks neist kordadest.

"Cindy, mis viga on?"

„See on Derek! Ta... (nutt) Ma just nägin teda... (nutt)“ oli ta ikka veel hüsteerias.

Ma ei teadnud ikka veel, mis juhtus. „Cindy, ma pean teadma, mis viga on. Mis juhtus? Kas Derek sai haiget?“

„Ta oli... (nutt) Ta oli koos... (nutt)“ Ta ei mõelnud ikka veel midagi loogiliselt.

„Cindy, rahune maha!“ ütlesin kindlalt. „Ma ei saa sind aidata, kui ma ei tea, mis juhtus! Nüüd peatu, loe kümneni ja hinga aeglaselt.“

Lõpuks tegi ta enesekindla pingutuse, et maha rahuneda: "Meil oli eile õhtul tüli... (nuusk) ja ta lahkus hotellitoast... (nuusk) ja kui ma teda täna hommikul otsisin (nuusk), oli ta... ta oli... (nutt) teise tüdrukuga!"

Ma peaaegu ei suutnud oma kõrvu uskuda. Ma polnud Derekiga lähedane, aga ma pole miljoni aasta jooksul teda petjaks pidanud. Mina? Muidugi – see on üks põhjus, miks ma kunagi ei abiellunud. Aga Derek? Ma pidin olema kindel, et kuulsin teda õigesti: „Ee, õeke, kas sa just ütlesid seda, mida ma arvan, et sa ütlesid?“

"(sniff)Jah. (sniff) Ma tahtsin temalt vabandust paluda. Meie tüli oli niikuinii rumal. (sniff) Administraatorist öeldi, et ta sai teise toa ja ma tahtsin talle selle heastada, nii et nad andsid mulle võtme. Lasin end sisse... (sniff) ja avastasin... (sniff) Ta patustas voodis teise tüdrukuga! (sniff) Väike tüdruk! Ta ei saanud olla vanem kui 14!"

Jälle üks suur uudis! Hakkasin mõtlema, kas olen sattunud mingisse alternatiivreaalsusesse. Derek Summers, äärmuslik konservatiiv, lõpuni truu, mitte ainult ei petnud Cindyt, vaid ajas ka noore tüdruku kallale??

„Mark, kas sa kuulad? Kas sa oled seal?“ Cindy tõi mind reaalsusesse tagasi.

"Vabandust. Õeke, ma... ma olen vist šokis. Ma lihtsalt üritan seda kõike seedida. See on kohutav! Mida sa tegid, kui sa teda – või neid – nägid?"

See paistis Cindyt alustavat: „Ma ütlesin talle, et kuna tal on oma tuba, võib ta lihtsalt seal elada ja oma väikese vangipõlve litsi omaette hoida! Ja tead, mida ta ütles? Ta ütles: „Ära muretse, ta on seaduslik!“ TEMA ON SEADUSLIK?!?! Ta ei pea mind piisavalt ihaldusväärseks ja tema peamine mure on see, et ta on seaduslik?? Võib-olla peaksin endale mõne noormehe leidma ja talle näitama, mis tunne on teda petta! Tead küll, silm silma vastu, petis petise vastu! Mida sa arvad, Suur Vend?“

Ta küsis MINULT, mida teha? Tõesti?? "Õde, mina olen VIIMANE inimene, kes peaks abielunõu andma! Aga palun ära tee midagi rutakat, mis võiks asja hullemaks teha. Minge nüüd igaüks oma nurka ja rahunege maha. Derekil on oma tuba ja teil on oma."

"Aga tal on ikka veel see patune lapsukene kaasas ja mul pole kedagi!"

„Mina olen sinu käes,“ vastasin ma, „ükskõik mis ka ei juhtuks, mina olen alati sinu käes. Ja minul oled sina, mu lemmikõde – maailma parim õde.“

„Ma olen su ainus õde!“ vastas ta. „Aga tänan sind ikkagi, et sa seda ütlesid. Ma teadsin, et võin sinu peale loota!“

Me rääkisime veel paar minutit ja Cindy lubas mulle helistada, kui tal on vaja uuesti rääkida. Ma rääkisin talle Amanda ujumismeeskonna tänasest basseinipeost ja sellest, et ma ei pruugi kohe telefoni kätte saada, aga lubasin, et helistan talle tagasi niipea kui võimalik. Cindy pani mind ka lubama, et ma kellelegi ei räägi, eriti mitte Amandale. Ma arvasin, et see on halb mõte, aga ma lubasin siiski.

Panin telefoni grillile, aga mul oli vaja hetkeks üksi olla, et mõtteid koguda ja ennast selgeks saada. Esiteks olin Dereki peale vihane. Ta pettis mu õde! Olgu, Cindyl on jonnakas iseloom ja mul oli tunne, et ta polnud nende tülides täiesti süütu. Aga ükskõik, mille üle nad vaidlesid, ükskõik mida ta ka ei teinud, vääris ta paremat! Järgmisena olin üllatunud, et Derek nii noorele tüdrukule kallale läks. Muidugi, ma olen Amanda ja Heatheriga seksinud, aga ma tean, et olen alati olnud pedofiil. Kõigi nende kordade järel, kui Derek oli teismeliste revolutsiooni hukka mõistnud, arvasin, et ta on viimane inimene, kes noorte teismeliste stseeni jõuab. Teatud mõttes tundsin end peaaegu õigustatuna, sest teadsin, et ma polnud ainus salajane pedofiil. Siis mõtlesin, kas see konservatiivne fassaad oli levinum, kui kõik arvasid. Kui palju on veel salajasi lastearmastajaid? Kujutasin korraks ette, kuidas kõik Dereki ja Cindy kirikus kuulutavad pinkidel, kui õiglased nad on, ja lähevad siis koju oma lastega "mängima". Kas poleks see naljakas! Ma suutsin seda kõike ette kujutada – välja arvatud Cindyt. Ta ei saaks kunagi selline olla. Ta ei saaks kunagi minu moodi olla. Cindy oli ise nagu süütu väike tüdruk, keda ei saanud – ega tohiks – ära rikkuda. Oh, ma tean, et 29-aastaselt on ta täiesti võimeline enda eest hoolitsema ja minevikus oli aegu, mil ta minu eest hoolitses, aga praegusel hetkel oli ta minu jaoks süütu laps. Ja kuigi ma olin Dereki peale vihane, et ta mu õele haiget tegi, teadsin, et minu enda valed talle Amanda ja minu kohta võivad teda veelgi rohkem haavata. Probleem oli selles, et ma ei suutnud Amandat armastamast lõpetada, nagu ma ei suutnud hingamist lõpetada. Ma ei teadnud ikka veel, mida sellega peale hakata, aga praegu sain olla see toetav vend, keda Cindy vajas. Ma oleksin tema jaoks olemas ja aitaksin tal sellest kriisist läbi saada igal võimalikul viisil. Kindlalt, et kõik muu laheneb kuidagi iseenesest, läksin tagasi tuppa ja aitasin tüdrukuid peokaunistuste tegemisel.

Regina saabus umbes pool tundi varem, seljas seotud top ja teksapükstes – mitte päris Daisy Duke'i stiilis, aga kindlasti lühikesed. Olin selle eest tänulik (tema varajane saabumine, mitte riietus... Olgu, olin ka tänulik selle eest, mida ta kandis), sest kuigi tüdrukud töötasid suurema osa hommikust usinalt, oli nende 10–11-aastaste tähelepanuvõime kõikumas. Kui Regina saabus, olid nad juba bikiinid selga pannud ja „testisid“ tagahoovis veepüsse. Regina ja mina otsustasime lasta neil lõbutseda, kuni me toidu ja joogid ette valmistame – välja arvatud pitsa, mille ma tellisin vahetult enne peo algust. Töötasime köögis, kui kuulsime mõlemad väljast MÄRTSAT. Jooksime mõlemad tagaukse kaudu välja ja nägime, kuidas grill oli tagurpidi ümber kukkunud ja läheduses seisvad tüdrukud olid šokis.

„Meil on nii kahju!“ anusid nad mõlemad. „Me ei tea, kuidas see juhtus!“

Tunnistan, et mu esimene reaktsioon oli viha. Kuidas said tüdrukud nii hooletud olla? See oli tõesti kallis grill; kahe tsooniga grillimisosaga, eraldi suitsuahjuga ja kahe põletiga gaasipliidiga. Pärast basseini oli see kogu mu tagaaia pärl. Siis mõtlesin, et see on tõesti SUUR grill – kuidas said kaks väikest tüdrukut sellise koletise ümber lükata? Selle paika panemiseks kulus kaks meest ja ülisuur käru, kui ma selle kätte sain. Siis ma nägin seda – väike auk tekil, täpselt seal, kus oli grilli nurk. Lõpuks sain aru, et tüdrukud oleksid võinud tõsiselt viga saada. Kui see oleks ettepoole kukkunud, oleksime võinud ühte või mõlemat tüdrukut erakorralise meditsiini osakonda viia.

Loomulikult jõudis Regina kohe järeldusele, et tüdrukud võisid viga saada, ja kallistas neid juba, veendudes, et nendega on kõik korras. Kuid nad ei suutnud lohutada, vähemalt mitte Regina poolt. Amanda ja Heather nägid vaid minu enda jahmunud ilmet ja lühikest vihahoogu.

Pöörasin end aeglaselt nende poole, ise ikka veel pisut šokis. „Kas teiega, tüdrukutega, on kõik korras? Kas saite viga?“

„Meil on kõik korras, onu Mark/härra Mark. Me ei saanud viga,“ ütlesid nad mõlemad arglikult, peites end pooleldi Regina selja taha.

„Hea küll, sest teie kaks olete PALJU tähtsamad kui ükski vana grill. Nüüd tulge siia ja kallistage mind!“ Ma laskusin põlvili ja nad tormasid mu avasüli juurde. Ma pigistasin neid mõlemaid, kuni mu käed väsisid, veendudes, et nad teaksid, et ma neid ikka veel armastan.

Kui grupi kallistus oli läbi, näitasin kõigile tekil olevat auku ja et see polnud tüdrukute süü.

Mõtlesin, et võiksin peo ajaks augule ajutise plaastri panna ja homme korralikult ära parandada. Meil ​​Reginaga oli raskusi, aga saime grilli jälle õigetpidi ja nihutasime selle aia äärde eest ära. Regina tugevus avaldas mulle muljet. Väikese naise kohta näitas ta üles tõsist lihasjõudu.

Kui me grilli liigutasime, märkas Amanda mu telefoni maas, täiesti puruks. See ei lülitunud isegi sisse. Olin unustanud, et olin selle varem grillile jätnud! Mõtlesin kohe Cindyle – mis siis, kui ta prooviks mulle helistada? Praegu polnud aega midagi ette võtta. Sain vaid loota, et ta mind täna ei vaja ja et proovin hiljem telefoni tagasi panna.

Umbes 15 minutit enne keskpäeva teatasime, et kõik on valmis. Terrassiauk oli parandatud, suupisted ja suur valik jooke olid väljas ning Regina oli just pitsa tellimise lõpetanud. Uksekell helises, andes märku, et meie esimesed külalised olid saabunud. Regina oli taga, seega avasin ukse ja nägin Theresa Parkerit ja tema kahte tütart. Vanemal tütrel – ma arvasin, et see on Haley – olid keskmise pikkusega pruunid juuksed, mis olid lühikesteks patsideks tõmmatud, nagu tema nooremal õel. Ta kandis katteks ülisuurt roosat T-särki. Nägin tema pungil punuvate rindade väikeseid kontuurisid läbi pluusi. Tema katteks mõeldud pluus kattis küll ta jalgu, aga vaevu. Sain vaid oletada, et tal oli all ujumistrikoo, aga see andis mu kujutlusvõimele võimaluse kaaluda igasuguseid seksikaid variante. Väike Harley oli riietatud oma armsasse Küpsisetüdruku vormiriietusesse ja samuti oma imearmsate patsidega.

„Tere! Te olete meie esimene külaline! Tulge sisse!“ kutsusin rõõmsalt.

„Oo, aitäh!“ ütles Theresa. „Siin Haley ja ma olen kindel, et sa mäletad väikest Harleyt. Loodan, et me liiga vara ei tulnud. Pidin Haley enne küpsiste müüki viima. Loodan, et see sobib.“

„Pole hullu!“ vastasin ma. „Pidu algas niikuinii veidi vara. Amanda ja Heather on tagahoovis...“ Kui ma seda ütlesin, tormasid nad tagaukse kaudu sisse ja jooksid Amanda tuppa. „... Nagu ma ütlesin, tüdrukud on Amanda toas. Haley, parem järgne neile kiiresti, enne kui nad kuhugi mujale lähevad!“

Enne kui Haley lahkuda jõudis, peatas Theresa ta: "Kallis Haley, enne kui sa kuhugi lähed, täna härra Marki, et ta nii lahke oli ja sind oma koju kutsus!"

Haley naeratas ja astus ette, pannes käed ümber mu torso ja mind kallistades. „Tänan teid, härra Mark! Mul on tõesti hea meel, et lubasite mul teie peole tulla!“ Ta hoidis mind mitu sekundit, nihutades oma keha minu vastu. Tema nihelemine põhjustas erektsiooni alguse ja ma lootsin, et see pole liiga märgatav.

Theresa lisas: „Ole nüüd härra Markile hea tüdruk ja tee kõike, mida ta ütleb, saad aru?“ Haley naeratas ja noogutas, kallistades mind ikka veel. „Nüüd jookse teiste tüdrukutega kaasa ja lõbutse!“

Haley järgnes ettevaatlikult Amandale ja Heatherile. „See on esimene uks vasakul!“ karjusin, kui ta koridori astus.

Regina tuli tagant sisse vaatama, mis toimub. Mina korraldasin tutvustused: „Theresa, siin on mu sõber Regina Clark – Heatheri ema. Ta aitab mind peo korraldamisel. Regina, siin on Theresa Parker ja tema noorim tütar Harley.“

Me kõik vaatasime väikest Harleyt ja nägime, kuidas ta niheles ja surus käed seeliku alt jalgevahele. Siis ta peatus ja vaatas endale otsa. Ka Theresa nägi seda ja noomis teda õrnalt: "Oh Harley, kas sa ei saaks lihtsalt küsida, kas sa saaksid siin tualetti kasutada?" Seejärel pöördus Theresa minu poole: "Paistab, et Harley vajab riideid. Kas ma võin korraks sinu magamistuba kasutada?" Enne kui ma jõudsin vastata, sikutas Harley mu särgist, et ma kummarduksin. Ma kummardusin ja ta sosistas mulle kõrva. Theresa sai aru, mis toimus, ja sekkus: "Harley, ma olen kindel, et härra Mark on liiga hõivatud, et sind jälle riidesse panna. Tal on täna liiga palju muud teha."

„Jälle??“ segas Regina vahele ja vaatas mind teeseldud kahtlusega.

"Noh, kust sa arvad, et ma eile kõik need pruunid saiin?" vastasin ma ülbelt.

„Jah, Mark on nii kallis,“ kiitis Theresa mind. „Ta ostis kaksteist karpi brownie’sid ja maksis topelt! Kahju, et pole rohkem selliseid häid mehi nagu tema.“

„Aa, nii et NII see ongi?“ ütles Regina teadvalt. „Sel juhul. Ma olen kindel, et Markile meeldiks Harley eest hoolitseda ARMASTADA,“ torkas Regina mind õrnalt külje sisse. „Ära muretse, mina hoolitsen siin kõige eest, sina hoolitse lihtsalt selle armsa väikese tüdruku eest!“ Regina pilgutas mulle silma. „Oh, ja võta nii palju aega kui vaja – ära kiirusta.“

Theresa tänas mind ja ulatas mulle väikese mähkmekoti, samal ajal kui Regina mind ja Harleyt magamistuppa saatis. Kõndides kuulsin, kuidas Theresa Reginale lobisema hakkas: „Tead küll. See Mark on nii imeline mees. Ta on alati valmis abivajavat sõpra aitama. Mu nõbu ütles mulle alati...“ Kui ma kuuldekaugusest lahkusin, mõtlesin, kas Regina teab, millesse ta end mässib.

Oma magamistoas sulgesin privaatsuse huvides ukse ja võtsin kotist mähkmevahetusaluse ja värske mähkme. Seejärel pistis Harley käe kotti, võttis välja pudeli kreemi ja ulatas selle mulle.

„Tahad, et ma selle sulle selga panen?“ Ta noogutas, näppis oma jalgevahele ja naeratas. See väike tüdruk teadis täpselt, mida ta tahtis. Tõstsin ta õrnalt üles ja panin oma voodil olevale mähkimisalusele. Tema Küpsisetüdruku seelik tõusis üles, paljastades mähkme. See oli ilus. Kui ma kõik valmis panin, näppis ta oma mähkmeid, mängides iseendaga.

Otsustasin vaadata, mida see väike rebane seksist teab. „Kas sulle meeldib end seal alt katsuda?“ Harley noogutas ja naeratas. „Kas see on hea tunne?“ Ta noogutas uuesti. „Ma olen kindel, et on. Kas sa tahaksid, et ma sind sealt puudutaksin?“ Häbitu väike lits muigas ja noogutas. Kombasin ta jalgade vahelt ja vajutasin. Ta sulges silmad, tõstis veidi puusi ja surus mu käele. Vajutasin veel paar korda ja libistasin siis õrnalt ta mähkme alla, paljastades ta sileda kaheksa-aastase kühmu ja pisikese häbeme. Võtsin veidi kreemi ja hõõrusin seda sisse, keskendudes ta armsale väikesele pilule. Harley jälgis, mida ma tegin, ja naeratas. „Kas su issi muudab ka seda, et sulle meeldib see, pisike?“ Ta noogutas, siis pani pea taha ja sulges silmad. Jätkasin ta häbeme silitamist, sirutades käe sissepoole, et masseerida ta pisikest kliitorit. Minut hiljem ta kangestus ja haaras linadest kinni. Tundsin väikest vedelikupritsi, kui ta orgasmini jõudis. Ma ei olnud kindel, kui palju aega mul on, enne kui Theresa kahtlustama hakkab, seega pühkisin ta kiiresti, aga õrnalt ta enda armumahlad puhtaks ja libistasin Harleyle värske mähkme jalgadele, kuni ta veel orgasmilisest õndsusest toibus.

Pärast toibumist tõusis Harley püsti ja kallistas mind. Nagu ta õde, liigutas ta oma keha edasi-tagasi, pannes mu niigi kange erektsiooni veelgi kasvama. Arvasin, et Amanda on hea kallistaja, aga Parkeri tüdrukud olid selles meistrid. Nad mõlemad teadsid täpselt, kuidas oma keha minu vastu hõõruda, pannes samal ajal selle välja nägema täiesti süütu kallistusena.

Harley pidi mu erektsiooni tundma, sest ta taganes, aga siis pani ta käed otse mu kõvale peenisele, läbi pükste. Ta vaatas mind võrgutava naeratusega, kui kaheksa-aastasel on üldse võimalik võrgutav naeratus olla. „Kas sa tahad seda näha?“ Ta noogutas, samal ajal mind läbi pükste silitades. Ma ei kavatsenud teist korda väikese Harley naudingust ilma jätta ja koheselt kukkusid mu püksid põrandale. Niipea kui ta nägi mu mehelikkust sirgelt välja turritamas, asus ta selle kallale, libistades mõlemad käed mu peenisele üles ja alla. Ta teadis täpselt, kuidas mehele meeldida. „Kas sa teed seda oma issi jaoks?“ Ta noogutas jaatavalt. Oma oskuslike kätega teadsin, et see ei võta kaua aega. Teadsin ka, et ma ei saa Harley peal lihtsalt orgasmi saavutada, seega vaatasin ringi, et leida midagi, mille sisse pritsida. Siis tundsin, kuidas midagi mu peenist kattis. Vaatasin alla ja see väike tibi pani oma suu minu peale. Ta andis mulle suuseksi! Ta oli liiga väike, et mind sügavalt kurku imeda, aga ta sai suurema osa mu peast oma suhu. Tema keel tegi minu peal sees oma võlujõudu ja ta käed imesid edasi-tagasi mu peenist. „Oled sa kindel, et sa tahad seda teha, pisike? Kas sa tead, et see asi tuleb välja?“ Ta vaatas mulle otsa ja noogutas. Ma arvan, et see oli rumal küsimus, aga minu kaitseks pean ütlema, et mu ajus polnud sel hetkel ilmselt eriti palju verd.

Hingasin nüüd kiiremini ja tundsin, kuidas orgasm lähenes. Hoiatasin teda: "Olen peaaegu kohal, pisike... (hingeldus) ... siit see tuleb!" Tema käed pumpasid mind nii kiiresti kui suutsid ja ma tundsin, kuidas see talle suhu pritsis. Väike Harley jätkas ja suutis kõike suus hoida kuni viimase tükini, mil ta veidi lämbus ja pidi taganema. Natuke spermat tilkus ta suust ja mööda lõuga alla. Tema naeratav nägu, millel sperma suust tilkus, oli tõeliselt ilus vaatepilt. Mõtlesin korraks, kuidas ta nägu välja näeks kaetud mu armastusega. Paraku ei näeks ma seda vaatepilti ilmselt kunagi. Leppisin sellega, et olen rahul lihtsalt sellega, kuidas ta suust mu seemet tilgub. Pühkisin ta näo salvrätikuga puhtaks, aga enne tilkus natuke ka tema ilusale pluusile. Puhastasin ta pluusi nii hästi kui suutsin - lootsin, et Theresa seda ei märka.

Kui ta oli riideid vahetanud ja (enamasti) puhtaks pesnud, sosistas Harley mulle uuesti kõrva. Ma naeratasin ja vastasin: "Olgu, muidugi. Kuidas ma saan su võludele vastu panna?" Seejärel ütlesin talle oma lemmiku.

Me kõndisime tagasi elutuppa, kus Theresa Parker lobises ja Regina nägi välja nagu teda piinataks. "...ja andke emale andeks natuke hooplemist, aga minu Harley näib alati teistest tüdrukutest paremini müüvat. Ma ei tea, kuidas tal see õnnestub, aga tal õnnestub alati inimesi rohkem ostma panna. Haley oli ka selline, kui ta oli Küpsisetüdruk. Harley pidi oma suurelt õelt õppima..." Siis nägi Theresa meid: "Oo, te olete tagasi! Kas te olite härra Marki jaoks hea tüdruk?"

Harley naeratas ja noogutas ning mina vastasin ka: "Oo, temaga oli kõik korras; täiuslik väike tüdruk."

„Harley!“ noomis Theresa. „Kas sa määrisid oma pluusi ära?“ Ta osutas Harley pluusi spermaplekile.

Ma olin kivistunud. Ma ei saanud hingata ja ma vannun, et tundsin, kuidas mu süda seiskus. „Ma – ma oskan seletada,“ kokutasin ma.

Regina vaatas mind üllatunud, kuid naeratava ilmega näol ja ma nägin, kuidas ta vaikselt sosistas, nii et ainult mina nägin: "Sa ei teinud!"

„Oh, ära selle pärast muretse,“ vastas hellitav ema, „Harley ajab endale kogu aeg suupisteid peale, isegi kui ma käsin tal ettevaatlik olla. Tema isa annab talle ikka ja jälle suupisteid, kuigi teab, et ta teeb segaduse. Pean ta riided pesema, kui koju jõuame. Ema töö pole kunagi tehtud!“

Mu süda hakkas pekslema ja ma sain jälle hingata. „Noh, mul on ikkagi kahju segaduse pärast. Ma ei teadnud, et ta midagi maha ajab.“ See oli napilt otsustatud – liiga napilt. Ma vandusin, et ei tee seda enam kunagi – ilma väikesele tüdrukule esmalt põlle pähe panemata.

Theresa telefon piiksus sõnumist ja ta luges seda. „Oh jumal küll! Ma kaotasin täiesti ajataju! Me peame lihtsalt minema! Ma saan alati nii paljude huvitavate inimestega rääkida ja unustan aja täiesti ära. Alles hiljuti rääkisin ma...“ Ta pidas end lõpuks tagasi. „Ups, ma tegin seda jälle! Oli nii tore sinuga rääkida, Regina. Me peame seda lihtsalt kunagi uuesti tegema!“ Lõpuks astus Theresa uksest välja, väike Harley kannul.

Ema auto juures haaras Harley koti ja jooksis minu juurde tagasi. Ta ulatas selle mulle ja ma andsin talle raha (jällegi kaks korda rohkem) ning ta jooksis tagasi ema auto juurde. Kotis oli veel kaks karpi Cookie Girl Brownies'eid – Amores'e, minu lemmikmaitset.

Regina vaatas mind hämmastusega ja ehk ka kerge armukadedusega: "Ma pean endale ühe neist Küpsisetüdruku kostüümidest ostma!"

Vaatasin teda võrgutavalt: "Mida ma oskan öelda, ma olen vormiriietuses tüdrukute fänn!"

2. osa

Hetk hiljem helises uksekell uuesti. Treener Wilson saabus, seljas toretsev Hawaii särk, veelgi toretsevamad lühikesed püksid ja kummalise välimusega vormiroog... millestki. "Loodan, et ma hiljaks ei jäänud. Ma ju ei jätnud midagi vahele, eks? Ma ei tahtnud tühjade kätega tulla, nii et tegin oma kuulsa Jell-0 basseini!"

See nägi minu jaoks lihtsalt välja nagu sinine Jell-0, aga, aga ma annan talle au proovimise eest. "Tänan, Steve! Ma panen selle lihtsalt... ee... muu toidu juurde. Pidu on taga." Võtsin selle "Jell-0 basseini" asja ja panin selle ülejäänud toidu juurde, lootes, et tüdrukud on halastavad ja vähemalt proovivad.

Järgmisena saabus tulipunapäine mees koos pika, kõhna, punapäise ja tedretähnilise näoga tüdruku ning lühema patsidega blondi tüdrukuga, kellel olid juba hästi arenenud rinnad. Mõlemad tüdrukud hoidsid käest kinni ning neil olid ühesugused lühikesed püksid ja õlasall, kuigi lühema tüdruku õlasall oli paras pingutus, et tema kauneid rindu vaos hoida. Tundsin nad mõlemad (tüdrukud, mitte rinnad!) Linda Moore'i pildilt ära.

„Tere! Tulge sisse!“ ütlesin rõõmsalt. „Olite täpselt õigel ajal.“ Järgmisena oli keeruline osa – nimed. „Oodake, ärge mulle öelge...“ Surusin oma mälus, „... Teie peate olema Lizzy ja teie Jenny. Kas mul on õigus?“

Tüdrukud naeratasid ja noogutasid. Mees vastas: „Ja mina olen Zephram Cochrane, Lizzy isa. Meeldiv tutvuda.“ Ta surus mu kätt. „Mul on hea meel, et sa teadsid nende nimesid.“

„Tänan, olen tüdrukutega tuttavaks saanud. Mina olen Mark Michaels, Amanda Summersi onu.“ Pöördusin eelkooliealiste poole: „Noh, tüdrukud, pidu ja bassein on taga, aga te saate riideid vahetada Amanda toas. See on kohe koridoris, esimene uks vasakul. Ahjaa, ja pitsa peaks varsti kohal olema.“

Tüdrukute silmad läksid särama, kui ma ütlesin „pitsa“. „Noh, sa just ütlesid võlusõna!“ segas Zephram vahele. „Nüüd on need igaveseks sinu omad – või kuni pitsa otsa saab.“ Ta naljatas. Siis ütles ta tüdrukutele: „Mida te nüüd Amanda onule ütlete, et ta teile pitsa tõi?“

„Tänan teid, härra Mark!“ hüüdsid mõlemad tüdrukud üheskoos ja kallistasid mind. Lizzy oli piisavalt pikk, et ta suutis mind huultele suudelda. Kuid just Jenny rinnad, mis mu alakehale surutud olid, köitsid mu tähelepanu. Mõtlesin, kuidas need väljaspool seda venitatud topi tunduvad.

„Olge nüüd mõlemad tublid ja tehke, mida teile kästakse,“ tuletas ta neile meelde. „Kui ma kuulen ühtegi halba asja, lähen valguse kiirusest kiiremini siia tagasi, et teile mõlemale tagumikku laksu anda!“ Lizzy naeratas isale kelmikalt. Zephram nägi teda irvitamas: „Oh, sa arvad, et see on naljakas, jah? Noh, siin on laks meeldetuletuseks!“ ja ta koputas mänguliselt nii Lizzy kui ka Jenny tagumikule.

Putka tüdrukud kiljatasid "Ei!" ja hüppasid, püüdes mulle peale ronida (mis mul kindlasti midagi polnud), aga nad ei üritanudki tegelikult minema pääseda. Lizzy isa koputas neile veel natuke mänguliselt tagumikku ja jäi siis seisma.

„Tõsiselt, tüdrukud,“ ütles ta neile, „olge lõbutsege, aga tehke, mida teile kästakse, saate aru?“

„Jah, issi/Jah, härra Z.“ Lizzy ja Jenny läksid Amanda tuppa riideid vahetama, jälle käest kinni hoides, ja Zephram lahkus, lubades oma tüdrukutele õigel ajal järele tulla.

Ülejäänud tüdrukud saabusid kiiresti, erinevates gruppides. Proua Fisher tõi oma tütre Valerie Fisheri ja Priya Bakshi. Mõlemad olid 11 ja pool aastat vanad ja tähelepandamatult pikad, ma nägin juba väikeste rindade algust sädelevate T-särkide vastu paistmas, aga Valerie rinnad paistsid veelgi rohkem välja ja tal oli veidi rohkem kurve kui Priyal. Valeriel olid lühikesed räpased blondid juuksed, mis sobisid tema sarapuu silmadega. Priya pikad mustad juuksed olid lahtises patsis, mis ulatus poole seljani ja sobis tema tumepruunide silmade ja helepruuni nahaga. Nad olid üsna häbelikud ja kallistasid mind ettevaatlikult. Kui nad aga nägid serveerimislaual suupisteid ja jooke, kadus nende häbelikkus ning nad suundusid otse toidu poole.

Proua Hill tõi kaasa oma tütred Nicky Hilli ja Stacy Reedi. Nicky ja Stacy olid vastavalt 12- ja 12 1/2-aastased, aga nad justkui teesklesid, et on palju vanemad. Tundus, nagu algaks neil teismeiga vara. Nad nägid peaaegu igavlevat siin olemise pärast. Proua Hill pidi neile käskima mind kallistada, mis võttis kallistuse mõttelt täiesti ära. Ma peaaegu ütlesin, et pole hullu, aga see ei tahtnud vanemate käsku tühistada. See oli kahju, sest mõlemad olid väga ilusad, aga nad oleksid võinud olla palju ilusamad, kui nad oleksid omaealised käitunud. Nad olid veidi pikemad ja arenenumad – juba treeningrinnahoidjate vanuses – ja ka laiemate puusadega. Nickyl olid pikad lainelised blondid juuksed, Stacyl aga pikad sirged pruunid juuksed. Mõtlesin, mida oleks vaja, et murda tõkked, mida nad enda ümber loovad.

Proua Kruz tõi oma tütre Carly. Ta vabandas hilinemise pärast väga, aga kell oli vaid paar minutit pärast keskpäeva, vaevalt ma hilinemist nimetaksin. Carly oli sama armas, kui ma mäletasin, pruunid juuksed neis armsates patsides ja ta oli tagasihoidlik. Ta oli ainus, kes saabus Lolita suvekleidis, kuigi see oli talle pisut väike, mis mind kindlasti ei häirinud. Ta kallistas mind kõigist tüdrukutest ühe pikima kallistuse – pärast seda, kui ema tal seda lubas.

Viimasena, aga vaid umbes minuti võrra, saabus Kaiko Yoshida. Ta oli pikem, hästi arenenud, kuid mitte ülemõõduliste rindadega ja laienevate puusadega. Ta rääkis kerge aktsendiga, mis tegi ta minu jaoks veelgi atraktiivsemaks. Kuigi ta oli 13-aastasest paar kuud puudu, oleks ta kergesti võinud tunduda 15- või 16-aastasena. Aasia tüdrukutes, eriti jaapanlastes, on midagi, mis minu arvates on eriti ilus. Kui ma ukse avasin, sõitis inimene, kes ta tõi, juba minema. Keegi teine ​​võis seda imelikuna pidada, aga ma veetsin paar aastat tagasi Jaapanis aega ja sain teada, et Jaapani lapsi õpetatakse olema väga iseseisvad ja laste sõprade vanemad ei pruugi omavahel rääkida. Muidugi on meie standardite järgi väga ebaviisakas mitte peatuda ja tere öelda, aga jaapanlaste jaoks pole selleks lihtsalt mingit põhjust.

Kui kõik olid kohal, võtsin hetke, et laual olevad joogid värskendada ja suundusin siis tagaaeda. Kui ma õue astusin, köitis treener Wilson mu tähelepanu. „Mark, meil on siin väike probleem. Kaks tüdrukut tulid kooliujumistrikoodes. Me ei saa seda lubada. Me ei saa lasta sellest ametlikku kooliüritust teha.“

Vaatasin ja nägin, et süüdlased olid Carly ja Kaiko. Mäletan, kuidas me seda pidu alguses planeerisime ja kaks tüdrukut läksid tagasi riietusruumi, kui ujumistrikoode arutati. Ilmselt olid need kaks. Treener ja mina küsisime mõlemad, kas nad saaksid oma vanematele helistada ja erinevaid ujumistrikoosid tuua, aga mõlemad olid pärit väga konservatiivsetest peredest ja neil polnud mobiiltelefoni ega teadnud ka vanemate numbreid. Loomulikult pidid need olema kaks kõige pikemat ja arenenumat tüdrukut, seega Amanda varuliistud neile ei mahtunud.

Siis tuli mulle idee; kaval ja seksikas idee. "Mis siis, kui tüdrukud kannaksid lihtsalt aluspesu?"

„Kas sa oled hull?“ vastas treener: „Mark, see on BASSEINIpidu, mitte pidžaamapidu!“

Regina toetas mind: „Oh, Steve, ära nüüd küll. Enamiku tüdrukute bikiinid paistavad niikuinii rohkem välja kui aluspesu. Ja pealegi, ma olen kindel, et teie, mehed, ei paneks pahaks, kui näeksite vähemalt kahte tüdrukut siin oma ujumispükstes ringi tantsimas!“

„Ja alternatiiviks on see, et üks meist lahkub ja nad koju viib,“ lisasin ma.

„Noh, kui nii öelda,“ möönis treener, „siis pole see vist üldse paha mõte.“

Pöördusin Carly ja Kaiko poole. „Noh, tüdrukud. Jätan selle igaühe enda otsustada. Laske treeneril või minul teid koju viia või jääte teie siia ja vahetate ainult aluspesu. Mõlemad valikud sobivad meile.“

Carly ja Kaiko vaatasid teineteisele otsa, seejärel vaatasid nad ringi ja vaatasid oma sõpru, kes basseinis mängisid, jooke rüüpasid ja (üritasid) murul oleva sulgpalliväljakuga mängida. See polnud mingi võistlus. Nad mõlemad jooksid tuppa riideid vahetama. Hetk hiljem tulid nad välja, kandes vaid aluspükse ja rinnahoidjaid. Kuigi nende aluspesu kattis tehniliselt rohkem kui teise tüdruku bikiinid, on tüdrukus, kes kannab ainult seda, mida privaatselt näha peaks, midagi seksikat. Ja nad olidki seksikad!

Täpselt õigel ajal saabus pitsa. Regina saatis ülikooliealise kulleri tagaväravani, samal ajal kui mina köögist uusi joogipakendeid tõin. Kohe nägi ta kõiki poolalasti (olgu, peaaegu alasti) tüdrukuid ringi lustimas ja komistas enda otsa, peaaegu pillutades hinnalise pitsa maha. Tal õnnestus katastroofi vältida, aga ta oli selgelt jahmunud. Olen üsna kindel, et see oli sama mees, kes eile õhtul pitsa kohale toimetas. Seekord nägin nimesilti – Jeff. Regina silmis tekkis ulakas sära ja ta küsis minult: "Kuidas sulle meeldiks see pitsa tasuta saada?"

Ma noomisin teda: „Regina, ma EI hakka teda kangeks tegema! Need tüübid töötavad niigi väikese palga eest kõvasti!“ Mulle meenusid mu enda ülikooliajad, mil ma toimetasin täpselt samamoodi nagu see noormees – ja veel laupäeval, kui ta sai kuskil pidutsemas olla.

„Oh, SINA ei tee teda kangeks!“ ütles ta krüptiliselt. „Tüdrukud teevad ta kangeks – või täpsemalt öeldes teevad ta kangeks.“

Olin segaduses: "Millest sa ometi räägid?"

Regina ignoreeris mind ja palus pitsameistril minuti oodata. Seejärel kutsus ta kõik tüdrukud enda juurde ja nad moodustasid jalgpallimeeskonna. Aeg-ajalt kostis itsitamist ja meie, mehed, seisime lihtsalt kohmetult seal ja mõtlesime, mis toimub.

Muutusin kannatamatuks ja hakkasin pitsa raha kokku lugema, kui Regina selle mu käest haaras. Seejärel käskis ta tüdrukutel järjekorda seista. „Olgu, härra pitsameister...“ Ta vaatas tema nimesilti, „... Jeff. Oleme väga tänulikud, et te tõite toitu nendele vaestele nälgivatele noortele tüdrukutele.“ Tüdrukud itsitasid: „Seega anname teile valiku. Võite võtta teenitud raha, mis sisaldab VÄGA head jootraha...“ Ta lisas minu hunnikusse veel 20 dollarit ja lehvitas rahaga talle, „VÕI võite iga tüdrukuga siin kallistuse, musi ja puudutuse saada.“

Jeff oli jahmunud. "Kas see on päriselt nii?"

„Nii ehtne kui sa ise tahad,“ vastas Regina.

„Aga nad on nagu 11 või 12!” hoiatas ta, ilmselt pigem endale kui meile.

„Ära muretse,“ kinnitas Regina noormehele, „mis siin tagahoovis juhtub, see jääb siia tagahoovi.“

Ta vaatas uuesti tüdrukuid: „Tunne? Tund – mis osa see tunne on?“

„Ükskõik milline osa sinu kehast või ükskõik milline nende kehaosa. ÜKSKI osa.“ Ta kinnitas talle,

„Aga riided püsivad ju seljas,“ segasin vahele.

Regina vaatas mind ja nõustus: "Olgu, olgu. Riided jäävad selga. Iga tüdrukuga saad umbes 15 sekundit aega." Seejärel vaatas ta mulle otsa ja lisas: "Alustan aega PÄRAST iga kallistust ja suudlust!"

„Kas teie, tüdrukud – kas teil on kõik korras?“ küsis ta. Kõik tüdrukud naeratasid ja noogutasid. Hakkas selgeks saama, millise valiku poole ta kaldub. „No mis te teate, te olete mu tuhandes klient!“ teatas noormees: „See tähendab, et see tellimus on minu – ee, maja kulul!“

Tüdrukud rõõmustasid ja Regina muigas ulakalt. „Mulle meeldib su stiil, poiss! Olgu, sina vali, kumb tüdruk esimesena läheb, ja valmistu kallistamiseks, musitamiseks ja katsumiseks!“ Seejärel pöördus ta tüdrukute poole: „Tüdrukud, on aeg teil tänada Jeffi toidu toomise eest. Kui ta teid kutsub, näidake talle, kui tänulikud te olete!“

Jeff valis esmalt Lizzy. Pikk tedretähnidega tüdruk kõndis häbelikult tema juurde, heitis pilgu Reginale, kes teda erutas, seejärel pani käed ümber noormehe ja suudles teda huultele. Pärast kallistust pani Jeff ettevaatlikult oma käe Lizzy bikiinitopile. Lizzy võttis ta käe ja liigutas seda oma enamasti lamedatel rindadel, kuni Regina aega andis.

Järgmisena oli Jenny. Ta hüppas tema juurde ja surus oma kaunid suured rinnad vastu teda, samal ajal kui nad embasid ja suudlesid. Pärast seda asetas mees oma käe kõrgele tema rinnale, et nahk naha vastu kontakti saada (ta õppis!). Jenny võttis mõlemad käed temalt ja hõõrus neid oma rindudel, kuni Regina aega kutsus. Ma ei näinud, aga hiljem sain teada, et ta libistas mehe käed oma pluusi ALLA.

Jeffil oli pükstes selgelt muhk. Tegelikult oli meil kõigil kolmel nüüdseks erektsioon. Järgmisena oli vaksis Haley. Kui ta oleks vähegi oma noorema õe moodi, oleks see kindlasti hea. Haley kallistas mind sama sensuaalselt nagu varem ja ma teadsin, et see teeb Jeffi erektsiooni raskemaks. Ta sosistas talle kõrva ja Jeff noogutas. Pärast kallistust pani Haley käe oma jalgevahele ja Haley pigistas teda hetkeks. Aga siis ta liigutas end ja pani oma käe Jeffi PÜKSIDE SISSE!

Ma hüüdsin talle nii: "Haley, ma ju ütlesin, et riided jäävad seljas!"

Haley vastas nutikalt: "Tal on ikka veel püksid jalas! Pealegi sa ei öelnud kunagi, et me ei tohi tema riiete sisse minna!"

„Jah, aga... aga ma mõtlesin...“ See väike skeemitaja sai mu kätte; täpselt nagu Amanda ja Heather mind varemgi said. „Olgu, võidad – SELLE raundi.“ Regina muigas mulle enesega rahuloleva ilmega. Ei aidanud ka see, et ma kujutasin ette, kuidas väike Haley tegi täpselt sama asja oma käega MINU pükstes.

Uue standardkomplekti järgi valis Jeff Valerie, Priya, Stacy ja seejärel Nicky. Need neli tüdrukut tundusid grupi vaiksematele liikmetele. Nad kõik kallistasid ja suudlesid teda hästi, kuid olid tema katsumise suhtes ettevaatlikumad (nojah, kolm neist tegid seda). Valerie ja Priya katsusid Jeffi peenist väljastpoolt pükse. Sõprade õhutusel pistis Stacy ettevaatlikult käe mehe pükste sisse, et seda 15 sekundit katsuda. Nicky aga ei näidanud üles mingeid südametunnistuse probleeme Jeffi pükstesse sukeldumise suhtes. Ta oli tegelikult üsna agressiivne. Jeff näis hetkeks valust võpatavat, kuid ei kurtnud ega püüdnud teda peatada.

Amanda oli järgmine. Enne alustamist küsis ta: "Kas ma võin ta asja välja võtta? Püksid jäävad tal ikka jalas." Jäta Amanda hooleks, et ta ise uusi ja loomingulisi viise reegleid enda kasuks painutaks.

Keeldusin tema palvest kiiresti: "Absoluutselt mitte!"

Aga Regina segas vahele: „Mark, sa ütlesid „riided selga” tüdrukute kaitsmiseks, eks?“

"Muidugi!" vastasin mina.

„Noh, kui tüdrukud TAHAVAD tema peenist näha, siis ehk peaks neil luba olema,“ arutles ta. Seejärel küsis ta tüdrukutelt: „Kes tahab Jeffi peenist näha?“ Kõik rõõmustasid. Mul polnud mingit võimalust rõõmustavate tüdrukute kamba vastu vaielda, seega noogutasin vastumeelselt heakskiitvalt. Seejärel ütles Regina Jeffile: „Olgu, Jeff, mis oleks, kui näitaksid neile tüdrukutele, mis sul seal all on!“

„Aga su püksid jäävad ikka jalga!“ lisasin ma kiiresti, lootes olukorras mingil määral autoriteeti säilitada.

Peaaegu kohe paljastas Jeff end oma peenisega ja Amanda hakkas Jeffile käsimassaaži tegema. Nähes Amandat teist meest puudutamas, tekkis minus seesmine torkevärin. Osa minust oli kade, et ta teist meest puudutas, aga suurem osa minust oli erutatud ka nähes oma kaunist õetütart nii seksikat tegu sooritamas ja teine ​​osa minust oli uhke, et ta rakendas minult armastuse kohta õpitut. Järgmisena oli Heather ja ta järgis Amanda eeskuju, onaneerides Jeffi. Tundsin sarnast tunnete segu – armukadedusehoogu, aga ka seksuaalset erutust ja uhkust, et ta nii hästi esines.

Carly ja Kaiko olid viimased ja ma sain aru, et ainult aluspükste ja rinnahoidjatega saavutavad nad parima tulemuse. Nutikas tegu, Jeff! Kaiko oli esimene ja ta palus tal enne kallistamist ja suudlemist ümber pöörata, et oma keha näidata, ning seejärel silitas ta oma 15 sekundit tema peenist. „Süütu“ Carly oli viimane ja selle põhjal, mida ta isa nädala alguses ütles, arvasin, et tal pole aimugi, mida teha. Aga ta üllatas mind tõesti, kui ta Jeffile suu peale pani! Ta andis talle suhu ja paistis, et ta teadis, mida ta teeb!

15 sekundit hiljem ootasin, et Regina annab aja maha, aga ta ei teinud seda. Olin just seda tegemas, aga ta peatas mind, sosistades: "Jumala pärast, lase tal lõpetada. Praegu peatuda oleks liiga julm." Pidin tunnistama, et tal oli õigus. Seejärel andis Regina märku kõigile tüdrukutele, et nad Jeffi ümbritseksid ja teda paitaksid. See võttis vaevalt minuti ja ta oli orgasmini jõudmas. Carly võttis ta oma suust ja pumpas teda, kuni too plahvatas kolm korda spermat üle kogu näo. Lisaks silmade sulgemisele ei võpatanud ta kordagi.

Carly näol olev sperma pani mind peaaegu lühikestes pükstes orgasmini jõudma ja ma märkasin, et treener nihutas ebamugavalt pükse, mis viitas sellele, et tal on sarnane probleem. Teised tüdrukud itsitasid Carly näol oleva segaduse üle. Haley, Amanda, Heather ja Nicky pühkisid sõrmedega Carly näolt spermat ja igaüks maitses seda. Teised tüdrukud ahhetasid selle peale, hüüdes seguga "Öäk! Vastik!" ja "Sa ei teinudki!" ja "Kuidas see on?". Vaatamata nende katsetele Carly nägu "puhastada", laotasid nad seda tegelikult lihtsalt veel rohkem laiali. Regina võttis pesulapi ja aitas Carlyl oma nägu korralikult puhastada. Minut hiljem oli ta jälle oma ilus mina.

Kui toit oli kohale toodud ja värske joogipakk välja pandud, peatusid kõik lõunat sööma. On hämmastav, kui palju pitsat üks tüdrukute kamp suudab ära süüa. Samuti oli hämmastav, kui palju jääteed, punši ja vett tüdrukud jõid. Lõuna ajal hakkasid kõik need joogid mõjuma. Ükshaaval suundusid nad vannituppa. Kahjuks on mul ainult üks vannituba, nii et üha rohkem tüdrukuid lonkas ja hoidis ebamugavalt käsi jalgade vahel. Ma ei tea, kuidas treeneriga oli, aga mina nautisin seda vaatepilti. Kaiko ja Carly olid küürus, hoides end käest kinni, kui nad mõlemad alla vaatasid ja karjusid: "Oh ei!" Hetk hiljem oli mõlema tüdruku jalge ees üha kasvav loik. Kaiko tundis piinlikkust, aga tundus, et ta leppis sellega, aga Carly hakkas nutma. Regina oli toas köögis toimetamas, nii et me läksime treeneriga kahte tüdrukut lohutama – treener Kaikot ja mina Carlyt.

Carly hüüdis: „Mul on nii kahju, härra Michaels, ma ei saanud sinna midagi parata! Palun ärge pahandage!“

Põlvikusin ja kallistasin teda. „Kuule, kõik on korras. Ma tean, et seda juhtub vahel. Pole midagi häbeneda.“ Tundsin tema läbimärjadest aluspükstest oma särgi allosas kerget niiskust ja erektsioon taastus.

"(nuuks) Aga mu isa ütleb, et ma olen lihtsalt beebi (nuuks). Sellepärast ta panebki mind väikeste tüdrukute riideid kandma."

Mul oli tunne, et see polnudki tegelik põhjus. Näha Carlyt selle nädala alguses lühikestes pükstes oli lausa seksikas – peaaegu sama seksikas kui ta nüüd oma rinnahoidjas ja läbimärgades aluspükstes oli. „Kallis, ma ei saa sinu eest rääkida...“

Isa, aga just siin ja praegu pole midagi halba selles, kui meil on väike..." me mõlemad vaatasime alla üsna suurele lompile, "...okei, suur pissiõnnetus."

Carly pidi mu erektsiooni märkama, kui ta alla vaatas. „Härra Mark, (nuusk) kas su asi läheb suureks? Mu isa asi ei lähe kunagi suureks, kui ma end märjaks teen. Ta ütleb, et see on räpane ja kellelegi ei meeldi tüdruk, kes end määrib.“

Carly äsja öelduga oli nii palju, mis mind vaevas. Niisiis, härra Pühama Edwardi jutt selle nädala alguses oli vaid fassaadiks peetud! Ma teadsin kahte meest, kes olid salajased pedofiilid. Võib-olla peaks nende kirikut nimetama „Pühaks Pedofiiliks“! Ja ta peab kindlasti teadma eelkooliealiste tüdrukute märjaks saamise probleemidest, nii et miks ta peaks oma tütart millegi pärast karistama, mida tolle keha loomulikult teeb? Ma tahaksin „Pühalt“ Edwardilt nii palju teada saada, aga see polnud teemaks. Praegu oli mul üks hirmunud ja häbi tundev noor tüdruk, kes vajas lohutust. Ta pidi teadma, et teda armastatakse ja hinnatakse kõrgelt.

Tagasi Carly küsimuse juurde: ma ei suutnud seda varjata, seega arvasin, et peaksin aus olema. „Noh, jah, kallis, mul on erektsioon. See on sellepärast, et sa oled väga ilus – ja seksikas – tüdruk. Ja ma vean kihla, et ka paljudel poistel sinu koolis tekivad sinu läheduses erektsioonid.“

Carly nägu lõi korraks särama, aga siis ta kortsutas kulmu. „Mitte siis, kui ma pissin end nagu beebi. (nuuks)“

„Kallis, kas sa tahad teada ühte saladust?“ Ta noogutas. „Minu arvates on märjad püksid väga seksikad. Mulle väga meeldib, kui tüdruk end märjaks teeb. Võib-olla su isale see ei meeldi, aga ma vean kihla, et paljudele teistele poistele meeldib.“

„Teed?“ Carly nägu läks üllatusest särama. „Ma – ma hoolitsen teie asja eest, kui te seda soovite, härra Michael. Mu isa ütleb, et tüdruku kohus on mehe eest hoolitseda, kui ta mehe erutab.“

„Su isa ütleb MIDA?! Miks see šovinistlik tõbras...“ Regina tuli mu selja tagant ja sekkus vestlusse.

„Oota Regina!“ peatasin ta. „Ta võib küll talle rääkida asju, mis meie arvates erinevad, aga ta on ikkagi tema isa ja ma ei lase kellelgi siin kellegi teise vanemaid laimata!“

Regina oli jahmunud: "Mark, ma ei suuda uskuda, et sa kaitsed selle vaese tüdruku isa selle jama rääkimise pärast!"

Mul endal oli seda raske uskuda, aga mul oli midagi öelda. „Gina, ma ei kaitse seda, MIDA ta ütles – ma ei ole sellega nõus – ma TÕESTI ei ole sellega nõus. Aga ma kaitsen tema õigust kasvatada oma tütart nii, nagu ta õigeks peab. Sa ei tahaks, et ta sind selle pärast maha teeks, kuidas sa Heatherit kasvatad...“

„Parem ärgu ta mu Heatherist midagi öelgu või ma...“ Ta nähvas vastu.

„Ja ma oleksin kogu aeg sinu poolel, sest sa oled tema ema. Aga kui ma kavatsen kaitsta sinu õigust kasvatada Heatherit omal moel, pean ma kaitsma ka Carly vanemaid selle eest, et nad kasvatasid teda omal moel.“

Regina kortsutas mulle kulmu. "Ma vihkan seda, kui sul õigus on!"

Carly juhtis meie tähelepanu taas endale, küsides vaikselt: „Härra Michaels, kas see tähendab, et ma ei saa teie asja eest hoolitseda?“

Ma naeratasin talle: "Kallis, see tähendab, et sa EI PEA. Pole mingit kohustust."

„Aga kui sa TAHAD, siis vean kihla, et see meeldiks talle väga!“ lisas Regina enesega rahulolevalt.

„Mul pole selle vastu midagi – ma mõtlen, mulle isegi meeldib seda teha.“ Tüdruk vastas: „Ma mõtlen, et pitsamehe asi oli issi omast veidi erinev ja... noh... ma tahaksin näha, milline sinu asi välja näeb.“

Ma peaaegu ei suutnud seda uskuda – mulle tegi ettepaneku seksikas 13-aastane patsidega tüdruk rinnahoidjas ja läbimärgades aluspükstes, keda ma mõni aeg tagasi vaatasin, kuidas ta pitsamehele tema elu parimat suuseksi tegi. Lisaks eemaldasid need super seksipillid, mida ma tarvitasin, sõna "ei" minu sõnavarast.

„Noh, kui sa tahad, siis ma arvan, et me võiksime sisse minna,“ kokutasin ma. „Meil peaks olema natuke privaatsust.“

„Ee, Mark, vaata enda ümber,“ ütles Regina mulle. „Kas sa TÕESTI muretsed privaatsuse pärast – siin?“ Ta osutas treenerile, kes istus tugitoolil, Kaiko süles ja treeneri lühikesed püksid veidi puusadest allpool. Kaikol olid aluspüksid ikka veel jalas, aga ta niheles treeneri jalgevahelt. Ma ei saanud aru, kas nad olid tegelikult vahekorras või hõõrus Kaiko teda lihtsalt väljastpoolt (tegi sumatat), aga nad seksisid selgelt – õues – minu tagahoovis. Valerie ja Priya istusid teisel tugitoolil ja jälgisid umbes kolme meetri kauguselt, käed õrnalt jalgade vahel liigutades. Lizzy ja Jenny olid basseinis, basseininuudlid jalgade vahel, ja itsitasid. Vee all oli seda raske öelda, aga tundus, nagu hoiaksid nad teineteise nuudleid ja liigutaksid neid edasi-tagasi. Nicky ja Stacy üritasid sulgpalli mängida ning Amanda, Heather ja Haley jooksid ringi veepüssidega. Tundsin end õnnelikumana kui Hugh Heffner!

Olin kõigest nähtust jahmunud, seega juhatas Regina mind tugitooli ja istutas mu maha, kus Carly seejärel minuga tegelema hakkas. Regina aitas Carlyl mu lühikesed püksid jalga tõmmata ja mu erektsioonis peenis hüppas püsti nagu äsja vabaks lastud puuriloom. Regina üritas Carlyle paar näpunäidet anda, aga Carly oli ilmselgelt kogenud ja vajas vähe juhendamist. Selle asemel tõmbasin Regina oma näo vastu ja suudlesin teda kirglikult.

Kui me suudlesime, sosistasin Reginale kõrva: "Ta võib-olla puudutab mind seal all, (suudlus), aga ma tahan hiljem SIND! (suudlus)"

Regina põlvitas mu kõrvale ja silitas mu rinda, kui me suudlesime. Vastasin teenega, silitades tema päitsetega kaetud rindu, samal ajal kui vaatasin, kuidas väike teismeline tibi mind nagu pulgakommi lakkus ja siis oma suhu neelas. Kuulsin nõrgalt treeneri oigamist, kui arvasin, et ta on orgasmini jõudnud.

Märkasin, et Valerie ja Priya tulid mulle lähemale, et paremini näha. 11-aastaselt olid nad mõlemad Amandast veidi vanemad ja paar tolli pikemad. Nad olid mõlemad märjad, kuna olid paar minutit tagasi basseinis käinud. Seega paljastasid nende napilt lühikesed bikiinitopid rohkem, kui katsid, ja ma nägin, et Valerie rinnad hakkasid kenasti arenema. Priya pikad mustad juuksed läikisid tema helepruuni India jume taustal. Nende käed olid nüüd häbitult jalgade vahel ja hõõrusid üksteist. Sellest piisas, et mind üle ääre viia. Mul õnnestus Carlyle oma peatse vabanemise kohta kokutada. Just siis, kui ma oma orgasmi alustasin, taganes Carly veidi, avas suu ja silitas mind nii kiiresti kui suutis, sihtides mu peenist tema nägu. Tulistasin neli head lasku üle kogu tema näo ja suhu.

Valerie ja Priya vaatasid meid aukartusega. „Härra Mark, kuidas te pissimist ei teete?“ küsis Valerie. „Ma mõtlen, kuidas te teate, kas piss või midagi sellist välja tuleb?“

Ma alles toibusin sellest vinge oraalseksi etteastest ja mul kulus hetk, et vastata. "Noh, tüdrukud, (hinga) ausalt öeldes ma pole kindel. Aga mu keha teab seda ja pole mulle kunagi varem valet signaali andnud. (hinga)"

Priya vastas: "Vahel, kui ma seemnepurset teen, siis ma pissin ka, aga ma ei saa sinna midagi parata. Mu väikevend ütleb, et see on sellepärast, et ma olen tüdruk ja tüdrukud on rumalad."

„Su vend on see rumal!“ nähvas Valerie. „Tüdrukud on poistest targemad!“

Vastasin kiiresti: „Keegi pole rumal!“ Ja sirutasin käe Valerie ette, et teda rahustada. „Me ei hakka sugudevahelises lahingus kaasa lööma.“

Valerie küsis Carlylt: "Mis maitsega see on?"

Carly vastas: "See on natuke soolane – mulle natuke meeldib." Ta lakkus mu spermat huultelt. "Hmm, härra Marki kraam maitseb ka natuke magusalt." Ja ta naeratas mulle.

Valerie pühkis ettevaatlikult sõrmega Carly põske, võttes ise proovi. Ta vaatas seda imelikult, nuusutas seda ja osutas siis oma kaetud sõrmega Priya poole: „Proovi ise.“

Alguses taganes Priya ja krimpsutas nägu, aga siis uuris ta samuti seda salapärast vedelikku, täpselt nagu Valerie. Ta peatus hetkeks ja siis võttis Priya ootamatult Valerie sõrme suhu ja imes selle kiiresti puhtaks. Pärast Valerie sõrme vabastamist teatas ta: "Ma arvan, et mulle meeldib. Mulle ei meeldi lõhn, aga maitseb okei."

Priya heakskiidust veendunud, oli Valerie valmis ise ka maitsma. Regina oli aga Carly nägu juba uuesti puhastanud. Valerie kortsutas kulmu, arvates, et oli oma kuldse võimaluse käest lasknud.

„Ära muretse, kallis,“ rahustas Regina kõiki tüdrukuid, „härra Mark annab teile varsti veel. Nüüd jookske ja mängige.“ Valerie ja Priya hüppasid basseini äärde ja hüppasid sisse. Carlyl olid aga ikka veel läbimärjad aluspüksid, nii et Regina viis ta sisse, et ta korralikult puhtaks pesta. Mina tõusin püsti ja pöörasin kõigist eemale, et end uuesti pükstesse panna.

Kuulsin selja taga: „Härra Mark, härra?“ Sain end jälle esinduslikuks ja pöörasin ringi. Nägin Kaikot tagasihoidlikult seismas, pea kergelt langetatud, käed enda ees. Tema aluspüksid olid uriinist läbimärjad, aga ma märkasin ka mõningaid valgeid plekke, mis pidid olema treeneri spermast. Ta punastas piinlikkusest ja ütles kerge jaapani aktsendiga: „Härra Mark, vabandust tülituse pärast, aga mu aluspüksid on määrdunud ja mul pole midagi muud selga panna.“

Kaiko nägemine sellises olekus andis mulle koheselt uue erektsiooni, aga kõigepealt oli mul üks haavatav tüdruk, kes vajas mu abi. „Pole hullu, kallis. Ma hoolitsen sinu eest. Kas Amanda ei laenanud sulle juba kord aluspükse?“ Otsisin Amandat õuelt ja lehvitasin talle, et ta minu juurde tuleks.

Ta langetas pea veelgi: „Jah, härra. Vabandust, et ma pole neid veel tagastanud.“

„Ei, ei, kõik on korras,“ puudutasin õrnalt ta nägu. See oli nii pehme ja sile, et silitasin ta põske hetkeks. „Olen ​​kindel, et ta laenab sulle hea meelega uue.“

Amanda ilmus kohale ja nägi Kaiko olukorda, seejärel pöördus käed puusas minu poole: "Isa, mida sa mu sõbrale Kaikole tegid?"

„See polnud mina, see olin treener.“ Osutasin treener Wilsonile, kes toolis tukastas. Õnneks olid tal lühikesed püksid üles tõmmatud, nii et ta polnud paljas. „Igatahes, nunnu, meil on siin hädas tüdruk, kes vajab sinu abi. Kas sa saaksid talle palun veel ühed oma aluspüksid laenata?“

Amanda vastas: „Muidugi, vali lihtsalt mu sahtlist paar.“ Siis aga hajus tema tähelepanu, kui Heather ja Haley teda oma veepüstolitega pritsisid.

Karjusin neile, et nad veesõja maja eest ära viiksid, ja kõik kolm jooksid rohumaale, pritsides jooksmise ajal üksteist veega.

Regina tuli õue tagasi Carlyga, kes oli küll puhtaks pestud, aga kellel olid teistsugused aluspüksid jalas. Reginal pidi olema sama mõte – võtta Carlyle ühed Amanda aluspüksid. Samal ajal kui treener tukastas, andsin Reginale kui vetelpäästjale riided üle ja viisin Kaiko tuppa.

Amanda toas otsisin tema aluspükste sahtlit. Avasin kogemata tema mähkmesahtli, aga taipasin oma viga ja avasin ta aluspükste sahtli. Lasin Kaikol ühe valida. Hakkasin toast lahkuma, aga ta küsis: "Härra Mark, vabandust tüli pärast, aga mu Otosan (isa) peseb mind pärast seda väga hästi puhtaks. Aga pärast seda, kui ma härra treeneri eest hoolitsesin, jäi ta magama."

See oli järjekordne ilmutus. Kuigi kohtumisest treener Wilsoniga oli üsna ilmne, et Kaikol oli seksuaalseid kogemusi, polnud mul aimugi, et ka Kaiko isa oli temaga intiimsuhtes. Kõlas nii, nagu oleks teda õpetatud meestele alluma, nagu Carlyt, aga ma otsustasin seda mitte kommenteerida – see polnud minu asi.

„Ära muretse, kallis, ma hoolitsen sinu eest.“ Ja ma silitasin uuesti õrnalt ta põske. Kaiko naeratas, kui ma ta põske puudutasin. Tema naeratus oli peaaegu sama kütkestav kui Amandal.

Juhatasin ta voodisse, kus ta pikali heitis. Libistasin õrnalt ta märjad aluspüksid alla, paljastades ta kauni karvutu häbeme. Arvestades kui arenenud ta rinnad olid, pidi ta olema raseeritud. Ma ei suutnud vastu panna kiusatusele puudutada ta rinnakuhja ja tunda, kui sile ta oli. Kaiko ahmis kergelt õhku, kuid ajas ka jalgu veidi laiali. Vaatasin ta nägu, ta silmad olid kinni ja tal oli kerge naeratus.

Ma pidin selle Aasia kaunitari saama. „Kallis, kas su isa on sinuga kunagi armatsinud?“ Lasin oma sõrmedel aeglaselt mööda ta häbememokka libiseda.

„Mhmh,“ vastas ta hingetõmmete vahel. „Härra Treener tahtis ka, aga tal polnud katet. Mu Otosan ütles mulle, et ma ei teeks seda kunagi ilma katteta.“

„Kui sa mõtled kondoome, siis mul on mõned,“ vastasin ma, libistades sõrmi tema pilul üles-alla. „Kui sa soovid, siis ma armastaksin sinuga väga.“

„(pant) Mhmh, (pant) Olgu,“ oli kõik, mida ta öelda suutis.

Kummardusin, et teda huultele suudelda, seejärel võtsin ta oma käte vahele ja kandsin oma magamistuppa. Kaiko hoidis minust kinni, osaliselt toeks, aga ka selleks, et mind kallistada, kui ma teda kandsin.

Oma magamistoas panin ta õrnalt voodile pikali ja seejärel panin endale väikese silikoonkilbi. Kaiko tõusis istukile ja pani selle endale peale, hõõrudes mind ja suudeldes samal ajal mu peenise otsa. Tal oli selgelt kogemusi. Samal ajal kui ta minuga tegeles, sirutasin käe ta selja taha ja tegin rinnahoidja lahti. Seejärel puudutas ta end korraks sõrmedega, enne kui noogutas, et on valmis. Ta heitis uuesti pikali, laialivalgunud rinnad, täiesti alasti mu voodile, näidates mulle oma keskmise suurusega rindu. See oli kõik kutse, mida ma vajasin. Ronisin ettevaatlikult tema peale, peatudes, et suudelda ja imeda tema kauneid nibusid. Seejärel sättisin end tema sisenemiseks.

Vaadates tema nägu, küsisin: "Valmis?" ja ta noogutas. Aeglase ja õrna tõukega tungisin temasse. Kondoomiga seks tundub teistsugune kui sadulata. Olin alati eeldanud, et teatav tundlikkuse kadu on vältimatu, nagu oli alati minu varasemate kondoomidega kogemustega. See eritellimusel valmistatud kondoomi tundus aga teistsugune - nagu seda polekski olnud. Peatusin isegi hetkeks, et alla vaadata ja veenduda, et see on ikka peal.

Nii see oligi, nii et ma läksin uuesti sisse, seekord veidi jõulisemalt. Kaiko hoidis minust kinni ja surus vastu mind, lükates mind sügavamale. Me leidsime kiiresti rütmi ja Kaiko hingeldas ja oigas. Ma tundsin, et ta läheneb, ja mina ka. Vaid minuti või kahe pärast pinguldus ta ja surus end täielikult minu vastu. See ajas ka mind üle ääre ja ma surusin teda kõvemini, kui ma orgasmini jõudsin.

Jäin Kaiko peale, ikka veel tema sees, kui me mõlemad toibusime. Alles siis kuulsin teiste tüdrukute hääli. Ma ei pidanud vaatama, et teada, mis juhtus – ma ei sulgenudki oma magamistoa ust. Siiski ma ei teadnud, kes tüdrukutest see oli. Pöörasin pead ja nägin Nickyt ja Stacyt oma ukseavas seismas, nägudel kuradilik ilme. Mõlemal olid käed selja taga.

Veel mõned päevad tagasi oleksin sellises olukorras piinlikkusest ja hirmust surnud. Kuid arvestades kõike, mis juhtus – eile masturbeerimisega vahelejäämine, täna hommikul väikese Harley pluusi spermapleki jätmine, mille ta ema märkas, ja muidugi oraalseksi saamine minu tagahoovis publiku ees vaevalt 15 minutit tagasi –, kahtlesin, kas miski suudaks mind nüüd piinlikku olukorda panna.

„Kas ma saan teid aidata, tüdrukud, või tahate lihtsalt vaadata?” küsisin neilt häbitult.

Nicky ja Stacy sosistasid mitu sekundit omavahel. Tundus, et nad varjasid midagi. Tahtsin neilt just uuesti küsida, aga Stacy suutis lõpuks suust välja astuda. „Kas Amanda kannab mähkmeid?“

On tõeliselt hämmastav, kuidas tüdrukud suudavad üllatavaid küsimusi välja mõelda, ja see oli suur üllatus.

„Ee... Mis paneb sind seda arvama?“ oli kõik, mida ma vastata suutsin.

Nad tõstsid käed ette, et näidata, kuidas iga tüdruk hoidis mähet – mähet Amanda kummuti sahtlist – sellest kummuti sahtlist, mille ma unustasin sulgeda. Mu süda vajus saapasäärde.

Ma üritasin neile selgitada: "Tüdrukud, te ei tea ju kogu lugu...", aga see oli kõik, mida nad kuulda tahtsid.

Nende silmad läksid hämmastusest särama ja nad vaatasid teineteisele otsa: "Oh jumal!! Ta teeb seda küll!" Nicky ja Stacy jooksid kohe karjudes ja lauldes minema: "Amanda kannab mähkmeid! Amanda kannab mähkmeid! Amanda on alles beebi! Amanda on alles beebi!"

Mul oli kindel kavatsus hüpata püsti ja nad peatada, enne kui nad kuhugi jõuavad, aga alles siis meenus mulle, et olin ikka veel noore Kaiko peal ja sees. Ja alasti. Ja nüüdseks kasutatud kondoomi all. Selleks ajaks, kui ma end lõpuks kokku võtsin, pooleldi riides olin ja õue jõudsin, oli täielik põrgu lahti läinud. Kõik tüdrukud – kaasa arvatud Kaiko, kes kuidagi enne mind õue jõudis – olid murul tõuklemas ja üksteise peale karjumas. Regina üritas meeleheitlikult tüdrukuid üksteisest eemale tõmmata, aga üks täiskasvanu 11 tüdruku vastu on kaotav lahing, ükskõik kuidas sa seda vaatad. Treener tõusis just toolilt, aga tüdrukutel oli tema ees liiga suur edumaa. Ma viipasin talle ja osutasin oma seinale keritud aiavoolikule. Me kerisime selle kiiresti lahti ja treener keeras vee täielikult peale. Ma pritsisin tüdrukuid voolikuga täie hooga. See võttis minuti, aga ükshaaval tõmbasin iga tüdruku hunnikust eemale. Kui igaüks oli eraldatud, suutis Regina nad eemal hoida.

Selle rahvamassi keskmes olid Nicky, Stacy, Heather ja Amanda, kes kõik omavahel kaklesid. Nüüd, kui tüdrukuid oli alles vaid neli, suutsime treeneriga nad lahutada. Tema haaras Nicky ja Stacy, mina aga Amanda ja Heatheri.

Regina alustas: "Mis kurat see kõik siis on!"

„Nemad alustasid. Ema!“ vastas Heather, osutades Nickyle ja Stacyle. „Nad panid Amandale nimeks beebi!“ „Jah, noh, beebid vist hoiavad kokku!“ karjus Stacy.

Regina karjus: "Aitab küll! Mitte ühtegi sõna teist enam!"

Heather pistis keele Nicky ja Stacy poole. Regina andis Heatherile kergelt näkku: „Pane see tagasi suhu, noor tüdruk!“ Nicky muigas, aga Regina nägi teda ka: „Ma löön omaenda tütart, kui ta halvasti käitub; kujuta ette, mida ma sinuga teen!“

Märkasin mähkmeid mõne jala kaugusel. „Gina, ma arvan, et ma tean, millest jutt käib.“ Osutasin mähkmetele. „Ma arvan, et keegi leidis need sahtlist.“

Amanda vaatas ka mähkmeid ja hakkas nutma. Ta üritas tuppa joosta, aga ma peatasin ta. Mul oli kahju teda nutmas näha, aga ma teadsin, et ärajooksmine polnud tema jaoks lahendus.

Regina kõndis mähkmete juurde ja võttis ühe üles. „Kas selle pärast see tüli käiski? Mähe pärast? Ma tean kindlalt, et vähemalt kolm teist kannavad öösiti neid väikeseid imesid ja võib-olla veelgi rohkem. Nicky, Stacy, ma arvan, et teie ei kanna mähkmeid, eks?“

Kaks tüdrukut kortsutasid nägusid ja raputasid pead. „Ainult beebid kannavad mähkmeid,“ vastasid nad üheskoos.

Regina peatas nad: „Noh, tüdrukud, mul on teile uudiseid. Paljud teie sõbrad kannavad mähkmeid. Ja nad pole beebid, nad on tüdrukud, kes kasvavad üles täpselt nagu teie.“ Regina läks jutlustama, rääkides kogu grupiga. „Tüdrukud, mähkme kandmises pole midagi halba! Mõned teist ja mitmed teie teised sõbrad selles vanuses vajavad seda kaitset, sest teie kehad läbivad teismeeas muutuseid. See on pigem märk täiskasvanuks saamisest!“

Ta jätkas jutlustamist veel minut või paar, rahustades samal ajal tüdrukuid. Kui mäss oli lõpuks kontrolli alla saadud, eraldasime kõik tüdrukud, hajutades nad hetkeks õue laiali ja püüdes välja mõelda, mida nendega peale hakata.

Treener alustas: "Tead, kui me oleksime trennis. Ma paneksin nad kõik basseinis 20 ringi jooksma."

„Kahjuks pole mu bassein selleks piisavalt suur,“ vastasin ma, „ja pealegi meeldiks see neile ilmselt liiga palju.“

Regina lisas: „Ma olen nõus, et kõik tüdrukud peaksid grupina mingisuguste tagajärgedega silmitsi seisma. Bassein peaks ülejäänud päevaks keelatud olema, aga seal peaks olema ka rohkem võimalusi.“

Siis tuli mulle idee. "Ma tean, mida teha." ja ma ütlesin neile, mida ma arvan.

Treener lükkas mu tagasi, aga Regina nõustus, et see oli geniaalne idee. See oli täiuslik.

3. osa

Me kutsusime kõik tüdrukud tagasi ja Regina viis nad tuppa. Treener ja mina korjasime kokku basseinimänguasjad – bassein oli ülejäänud peo jooksul kindlasti keelatud. Seejärel läksime elutuppa ootama. Amanda magamistoast kuulsime paari tüdrukut karjumas: "Mitte mingil juhul!", aga me teadsime, et Regina oli hoolitsenud selle eest, et see neile "lubatud" oleks.

Mõni minut hiljem tuli välja Regina, millele järgnesid 11 piinlikkust tundvat ja kahetsevat tüdrukut. Mõned vahetasid pluusi, teised mitte. Aga kõigil tüdrukutel oli seljas mähe ja tagumiku peal polnud midagi muud. Kõik kogunesid elutuppa.

Regina alustas juttu: "Olgu, tüdrukud, kuna tüli käis mähkmete pärast, siis võite neid kõik ülejäänud peo jooksul kanda."

Kostis üldine oigamine. Jätkasin kõnet: „Tüdrukud, pidu ei pea lõppema. Lõbutsemiseks on veel palju aega. Meil ​​on lihtsalt paar uut reeglit. Esimene reegel on see, et kõigil peab olema mähe seljas. Teine reegel on see, et basseini külastamine on keelatud, aga seal on ikkagi palju muid asju, mida saab teha nii sees kui ka väljas. Peost saab ikkagi rõõmu tunda, kui mähkmed seljas on.“

Regina lisas: „Ainus teine ​​reegel on see, et sa ei tohi vannituppa minna. Need mähkmed on sul seljas põhjusega; need ON sinu vannituba.“ Tüdrukud vaatasid Reginat ja teineteist jahmunult. Regina jätkas: „Ja selleks, et selles osas petmist ei toimuks, peab üks meist, täiskasvanutest, sind vahetama.“ See tekitas kõigis tüdrukutes paraja reaktsiooni. Kuigi mõned nägid välja lausa hirmunud, naeratasid teised.

Heather tõstis käe, nagu oleks ta koolis tunnis: "Kas me PEAME nende mähkmetega õue minema?"

Ma vastasin: „Võid välja minna või sisse jääda, kuidas tahad. Aga sisse joosta ei saa ja siin on niigi rahvast täis ning tagaaeda ümbritsev kõrge müür tähendab, et keegi sisse ei näe. Ma luban sulle, et tagaaed on privaatne.“

Heatheri taga seisis Haley silmad kinni. Ta ohkas kergelt ja naeratas kergelt. Nicky märkas teda. "Haley, kas sa oled... FUI!" Tema ja Stacy nihkusid Haleyst eemale, komistades peaaegu teiste tüdrukute otsa.

Nüüd, kõigile nähes, oli Haley mähe selgelt paistes ja lõtvumas. Hetke pärast avas ta silmad, vaatas meid kolme täiskasvanut ja astus siis minu juurde. Ta tõmbas mu õla alla ja sosistas mulle kõrva, täpselt nagu tema noorem õde tegi. Ma noogutasin ja me lahkusime elutoast minu magamistuppa. Möödudes ulatas Regina mulle mähkmed ja salvrätikud, mille ta Amanda toast võttis, ning naeratas mulle teadvalt.

Minu magamistoas hoidis Haley mu kätt enda lähedal ja vaatas mulle armsalt otsa. „Härra Mark, kas te saaksite mind palun muuta samamoodi, nagu te muutsite siin mu õde?“

Olin tema sõnadest jahmunud. Kuidas ta teadis, mida ma Harleyga tegin? Olin kindel, et sulgesin ukse, kui noorema Parkeri tüdruku siia tõin. „Mis paneb sind arvama... Kuidas sa teadsid...“ Haley naeratas häbelikult ja pani käed ümber mu torso, samal ajal kui ta mitte just nii peenelt oma keha minu vastu nihutas. Noore tüdruku naeratuses on midagi, mis paneb kõik muu unustama. See ja tema taevalik erootiline kallistus panid mind otsustama, et parem on vastust mitte otsida. See pidi jälle tüdruku suhtlusvõrgustik olema. Kummardusin kergelt ja andsin Haleyle pika suudluse huultele. „Ma tahaksin sind samamoodi muuta, pisike.“

Haley muigas ja heitis siis mu voodile pikali, tema pisike bikiinitopp kattis vaevu ta pungutavaid rindu. Need olid rohkem arenenud kui Amandal, aga vähem kui Heatheril. Vaatasin madalamale, sirutasin käe ja tundsin ta paistes mähkme jalgade vahel. Ta nuuksus, kui ma seda vastu surusin. Hetke pärast tõmbasin aeglaselt ta mähkme alla, paljastades ta täielikult endale. Tal oli rinnakukukil vaid natuke pehmet udusulgedega karva ja ma ei suutnud vastu panna tundele. Haley oigas ja hakkas oma rindu katsuma. Seda nähes otsustasin talle teene teha (nii ma vähemalt arutlesin) ja tegin ta topi lahti, et ta saaks oma väikeseid rindu otse puudutada. Tema nibud olid osaliselt arenenud - mitte piisavalt, et jäigaks muutuda, aga ta sai neid ikkagi õrnalt sõrmede vahel rullida.

Siis kuulsin enda selja taga sahinat. Hakkasin mõtlema, miks ma üldse siia tulin, kui mul alati publikut on. Pöörasin pead ja nägin Valeriet ja Priyat, kes meid uudishimulikult vaatasid, taas oma voyeurirolle astudes. Mõlemad olid vahetanud T-särgid selga, mis katsid vaid osaliselt nende mähkmeid. „Tüdrukud, me tulime siia privaatsust otsima,“ ütlesin neile.

„Aga, ee...“ kokutas Valerie, „... Priya vajab ka riideid ja ta tahtis, et sa teda muudaksid.“

Priya vaatas Valeriet üllatunult, aga jätkas ilmselgelt teeskledes: „Ee, jah... ja, ee, me ei näinud kunagi kedagi teist riietumas. Kas me saame vaadata?“ Otsustasin neile tegelikult mitte peale käia, sest see polnud niikuinii oluline.

Vaatasin Haleyt. „Sina oled siin see, kes on paljastatud. Kas sa tahad privaatsust või on see okei?“

"Kas sa paned mind ikka veel end õena hästi tundma?"

"Niikaua kui sa ei pahanda, et nad vaatavad, siis ma teen seda."

Haley noogutas: "Pole hullu, ma lihtsalt tahan, et sa mind hästi tunneksid."

Lubasin Valeriel ja Priyal jääda ning nad seisid minu mõlemal küljel, et mind lähemalt uurida. Pühkisin Haley salvrätikutega puhtaks, keskendudes tema armsa vulva huultele. Haley oigas selle peale ja hingas raskemalt. Ta nägi välja lausa imeline; ma lihtsalt pidin seda maitsta.

„Pisike, kas keegi on sind siin all kunagi suudelnud?“ küsisin, samal ajal salvrätikud maha pillates ja sõrmedega otse tema pilu silitades.

Haley naeratas: "Oh jaa! Kas te palun?"

Arvestades tema vastust, olin kergelt pettunud, et ma polnud esimene, kes talle seda tegi, aga kogu selle seksuaalse aktiivsuse põhjal, mida ma täna teistelt tüdrukutelt näinud olen, oleksin pidanud teadma. Põlvikusin ta jalgade vahele ja suudlesin ta kliitorit. Valerie ja Priya ahmisid õhku, aga Haley pani käed mu peale, juhatades mind veidi madalamale. Lükkasin oma keele ta häbeme huulte vahele ja leidsin ta kliitori. Haley võpatas ja oigas vastuseks. Kuigi ma teda just pühkisin, oli ta jälle väga märg. Surusin õrnalt ühe sõrme ta tuppe, liikudes aeglaselt, igaks juhuks, kui ma vastu "seina" põrkan. Oleksin pidanud arvama; ta neitsinahk oli ammu kadunud. Jätkasin tema lakkumist ja sõrmedega silitamist, kui ta mahlad voolasid. See oli imeline. Tüdruku tupesekreet – või ükskõik millise naise oma – kipub kandma edasi selle maitset, mida ta jõi. Sain aru, et Haley lemmikjook täna oli magus limonaadi. Oli tunne, nagu jooksin limonaadi otse tema tupest.

Heitsin pilgu üles ja nägin nii Valeriet kui ka Priyat vaatamas Haleyt pärani silmi, kes ringi siputas, samal ajal kui ma teda oraalselt armastasin ja mõlemal olid käed mähkmetes. Haleyl olid silmad kinni ja ta oigas, paludes mul kiiremini liikuda. Ma tegin seda rõõmsalt ja minut hiljem mässis ta oma jalad ümber mu pea, lükates mind oma jalgevahele, samal ajal kui tundsin, kuidas paar väikest pritsi tema "limonaadi" suhu ja näole voolas.

Haley'l kulus hetk, et piisavalt lõdvestuda ja mu jalahoobist vabastada. Mind see aga ei häirinud; kui ma seal olin, jätkasin tema armastuse nautimist. Kui olin vabaks saanud, nägin, et Haley oli orgasmist ikka veel eufoorias.

Varerie ja Priya muutusid jälle lobisejateks. „Oh jumal! Ma ei suuda uskuda, et sa üldse su suu välja panid! Haley, kas pole jäle?“ küsis Priya Haleylt. Haley polnud aga veel piisavalt toibunud, et vastata.

Järgmisena küsis Valerie: „Ma nägin seda ema ja isa videotes, et nad minu eest varjavad, aga ma pole seda päriselt näinud. Kas sa ei karda, et ta su peale pissib?“

Noorte tüdrukute ideed on hämmastavad. Ausalt öeldes ei tulnud mulle kunagi meelde, et tüdruk mulle näkku pissiks, kui ma teda väljas söön, aga see oli intrigeeriv idee. Võib-olla kaalun seda mõni teine ​​kord. „Tüdrukud, see pole jälk, tegelikult maitses see väga hästi,“ vastasin ma, pühkides oma nägu puhtaks. „Ja mis puutub Haleysse, siis lasen tal vastata, aga mulle tundus, et talle meeldis see – väga.“

"Mhmh (hinga)," suutis Haley kokutada, "Mulle meeldis (hinga) väga!"

Unustamata meie algset siinoleku põhjust, pühkisin Haley jalgevahe puhtaks – jälle – ja libistasin talle jalgadele uue mähkme. Suudlesin veel kord õrnalt ta kõhualust ja lõpuks lükkasin mähkme üle ta tagumiku paika.

Suudlesin Haley kõhtu ja kavatsesin liikuda ülespoole ta pisikeste rindadeni, aga kui olin käeulatuses, tõmbas tüdruk oma orgasmijärgses olekus mu oma näo juurde, pani käed ümber mu ja suudles mind kõvasti huultele. "OMG! (suudlus) see tundus nii hea! (suudlus) Aitäh! (suudlus)"

Lõpuks rahunes Haley maha ja lasi mu lahti, lubades mul uuesti püsti tõusta. Kui olin jälle vertikaalselt tõusnud, meenus mulle, miks kaks teist tüdrukut sisse tulid – vähemalt miks nad ütlesid, et nad sisse tulid. „Priya,“ ütlesin ma, „kas ma saan aru, et ka sina pead riideid vahetama?“

Priya vaatas mind segaduses, aga siis meenus talle. „Oo, jaa... ee... muutunud.“ Ta liigutas jalgu. „Oota hetk.“ Ta viipas vaikselt Valerie poole ja nad mõlemad kohtusid teineteisega, ilmselt illusioonis, et ma ei märka nende intriigikatseid. Lõpuks jäi Priya seisma ja sulges hetkeks silmad. Siis ta ohkas. Teades täpselt, mida ta teeb, vaatasin alla ja nägin, kuidas tema mähe hakkas paisuma. See vajus veelgi sügavamale ta T-särgi alla, kui ta seda täitis. Pöörasin ringi ja nägin, et Valerie tegi täpselt sama asja. Kaks ilusat tüdrukut märjastasid oma mähkmeid otse minu ees – meelega. See oli seksikas ja ilus vaatepilt.

Kui nad olid lõpetanud, avasid nad mõlemad silmad ja naeratasid mulle süüdlaslikult. Peaaegu üheskoos küsisid nad: "Härra Mark, kas te palun muudaksite mind?"

"Noh, ma ei saa teid mõlemaid muuta, vähemalt mitte korraga."

„Kas ma saan aidata?“ küsis Haley. „Ma vahetan oma väikest õde kogu aeg. Ma tean, mida teha. Ma tean isegi, kuidas teda orgasmi tegema panna!“

Valerie naeratas, kui Haley seda ütles. Seega lasin Haleyl Valerie't vahetada, samal ajal kui mina vahetasin kauni Priya. Mõlemad läbimärjad tüdrukud lamasid voodil ja mina ja Haley võtsime oma kohad sisse. Selili lamades olid Valerie ja Priya T-särgid lamades ja toosid nende pisikesed rinnad väga hästi esile. Valerie oli veidi rohkem arenenud, teetassi tasemel, aga kuigi Priya omad olid väiksemad, paistsid tema nibud läbi rinna nagu väikesed telgivardad.

Keskendudes oma väikesele Ida-India tüdrukule, libistasin käed mööda ta jalgu üles, tundes ta kaunist helepruuni nahka. Tundsin ta paistes mähkmeid ja vaatasin talle silma. Priya naeratas ja noogutas, nii et ma tõmbasin ta mähkme alla, et paljastada imeline vaatepilt. Tal oli vaid natuke pehmeid musti karvu küünarnukil. Pühkisin ta õrnalt puhtaks ja seejärel keskendusin ta häbemele. Priya sulges korraks silmad ja hammustas huulde. Tema käed libisesid üle ta keha, justkui oleks neil oma meel. Üks käsi leidis tee ta häbeme juurde, mida ma juba paitasin. Ta sirutas kaks oma väikest sõrme, surus end veidi välishuulte sissepoole ja õhkas ennast.

Silitasin teda veidi madalamale, leides ta tupe ava. Jällegi ettevaatlikult pistsin aeglaselt sõrme sisse. Nagu ma ootasingi, polnud mu teel midagi takistust. Kogu selle enesearmastuse juures, mida ta tegi, pidi ta oma neitsinahk juba ammu kaotama. Kui ma olin täielikult tema sees, silitasin oma sõrmega ta tupe siseseinu. Priya nautis ennast väljastpoolt ja mina tegin sama temaga seestpoolt, ei läinud kaua, kui ta tõeliselt hoogu sattus. Tundsin, kuidas ta tupemahlad peaaegu temast välja voolasid. Tõmbasin käe tagasi ja vaatasin oma läikivat sõrme. Priya märkas mu tagasitõmbumist ja vaatas mind. Lakkusin oma sõrme ja maitsesin seda. Jäätee tundus olevat tema lemmikjook. Mitte nii magus kui Haley limonaadi, aga ikkagi väga maitsev.

Kui kuulsin teda ütlemas: "Palun ära lõpeta." Naeratasin talle ja pistsin sõrme uuesti suu sisse. Tõmbasin selle uuesti välja, aga seekord sirutasin käe Priya suu juurde. Erutunud olekus lakkus ta innukalt mu sõrme puhtaks. Taas ütles ta: "Palun ära lõpeta. (hinga) Palun lase mul orgasmini minna."

Panin ta piisavalt kaua ootama, nii et ma nüüd teda tõsiselt sõrmega näppisin. Samal ajal hakkas ka tema ennast armastama. Hetk hiljem ta kangestus ja ma tundsin, kuidas ta tupe seinad tõmbusid kokku. Tundsin ka oma käel sooja pritsi. Alguses arvasin, et ta pissis mu käele, aga see tuli välja lühikeste tugevate pursetena. Ta pritsis!

Kuulsin ka Valeriet oigamas "Jah! Jah!", samal ajal kui Haley demonstreeris, et ta tõesti teab, kuidas teist tüdrukut rahuldada. Näha Priyat mu mõtiskluste keskel enda ees väänelemas ja Haleyt Valeriega sarnast efekti tekitamas (ilma pritsimiseta), oli rohkem, kui ma suutsin taluda. Tundsin, kuidas mu enda erektsioon rebeneb läbi lühikeste pükste ja vajasin leevendust.

Kui kaks tüdrukut orgasmist toibusid, vaatas Haley mind ja märkas mu pükstes pingulduvat punni. Ta naeratas ja küsis: "Kas sa tahad, et ma sind ka orgasmini viiksin?" ning pani käe mu jalgevahele. Olin koos kolme kauni noore tüdrukuga, kellest kaks olid just minu abiga orgasmi saavutanud, ja Haley masseeris mind juba läbi pükste. Isegi kui ma ei võtnud neid "peenisepille" (nagu Regina neid nüüd nimetas), ei suutnud miski mind jaatavalt vastamast takistada. Lasin kiiresti püksid jalast ja Haley asus minu kallal tööle. Nagu ka oma väikese õe puhul, oli Haleyl kindlasti varasem kogemus ja ta teadis, mida ta teeb, võib-olla isegi paremini kui väike Harley. Haley lakkus osavalt mu peenise pea ja võttis selle siis suhu. Ta suutis mind rohkem suhu võtta kui tema õde, kuigi ikkagi mitte kogu mu pikkust.

Sulgesin korraks silmad, kui Haley pani mind oma suu ja kätega end imeliselt tundma. Siis kuulsin ma: "Oooh, sa teed täpselt sama, mis Carly!" Avasin silmad ja nägin, et Valerie ja Priya olid orgasmist toibunud ning vaatasid, kuidas ma täna teist korda oraalset naudingut sain.

Olin juba erutatud, aga tahtsin rohkem näha. „Tüdrukud, kas te saaksite palun oma pluusid minu jaoks ära võtta?“ Nad kõik itsitasid mu palve peale, aga pärast lühikest teineteisele julgustust otsivat vaatamist võtsid nad kõik pluusid seljast. Seejärel keerutasid nad ringi ja näitasid mulle oma paljaid pluuse. Valerie oli kõige arenenum, tema rinnad on peaaegu sama suured kui Heatheril. Priyal ja Haleyl olid ilusad väikesed rinnakübarad, täpselt nii suured, et neid märgata. Nad kandsid selles etapis ilmselt treeningrinnahoidjaid. Priya nibud aga olid üsna püsti. „Oh, tüdrukud, te olete kõik nii ilusad ja seksikad!“ Laskusin põlvili ja puudutasin neid kõiki mõlema käega, liikudes ühelt tüdrukult teisele. Iga tüdruk itsitas või kiljatas vaikselt, kui ma nende kauneid arenevaid rindu silitasin.

Kuigi mulle meeldis nende kolme armsa tüdrukuga rindade võrdlemist mängida, vajasin ikkagi kergendust. Tõusin uuesti püsti ja andsin Haleyle loa jätkata. Valerie ja Priya vaatasid aukartusega. Olin väga lähedal ja ma hoiatasin teda, et olen orgasmi saamas. Haley silitas mind nii kiiresti kui suutis ja heitis pilgu kahele teisele tüdrukule kelmika naeratusega. Ta sihtis mind oma rinnale ja ma saatsin pritsi tema pisikestele rindadele. Seejärel suunas ta mind Valerie rindadele, kust ma saatsin veel ühe süsti. Ikka veel pumpades suunas ta mind Priya poole, kus ma sain oma kolmanda süsti talle rinnale. Lõpuks suunas ta mind oma näole ja ma saatsin viimased pritsmed (enamasti) talle suhu. Täpselt nagu tema nooremal õel, voolas üks spermariba mööda ta lõuga alla.

Valerie ja Priya vaatasid jahmunult enda ja teineteise spermaga kaetud rindu. Haley irvitas nagu kass, kes just hiire ära sõi. Kõik kolm tüdrukut pühkisid sõrmedega oma rindu. Haley lakkus kiiresti oma sõrmed puhtaks, samal ajal kui Valerie ja Priya vaatasid valget kleepuvat ainet kummalise uudishimuga. Priya peatus vaid korraks ja lakkus samuti oma sõrmi, olles seda juba varem teinud.

Seekord ei jäänud Valerie oma maitsest ilma. Ta sulges silmad ja lakkus sõrmi. Ta kortsutas nägu: "Öäk, see on jäle! Kuidas sulle see üldse meeldida saab?"

Priya vastas: "Ma ei tea, ma lihtsalt natuke tean."

„See oleneb poisist,“ lisas Haley. „Mõne poisi kraam maitseb hästi, teised aga vastikult. Härra Marki kraam maitseb päris hästi.“ Ja ta naeratas mulle. Mõtlesin, kui palju poisse – või mehi – ta oma noore elu jooksul maitsnud oli.

„Jah, noh, mulle see ei meeldi,“ vastas Valerie. „Ma mõtlen, et see on päris kena niimoodi,“ pühkides rinnalt järjekordse lonksu, „aga ma ei taha seda suhu.“

„Valerie, kallis, see ei pea sulle meeldima.“ Lõpuks toibusin piisavalt, et rääkida. „Igaühele meeldivad erinevad asjad ja see on okei. Sind ei tohiks kunagi sundida tegema seksiga midagi, mida sa ei taha.“

Pärast seda, kui Haley ja Priya olid sõrmedega kõik endast oleneva kätte saanud, pühkisin kõigi tüdrukute rinnad puhtaks. Me kõik panime riided selga ja kallistasime tugevalt neljasilmaliselt, enne kui minu magamistoast lahkusime ja peole tagasi sisenesime.

Me kõik tulime minu magamistoast palju vähem rahvast täis elutuppa. Carly oli just suupistelaua rüüstamise lõpetanud ja suundus tagasi välja ning Nicky ja Stacy vaatasid telekast mingit teismeliste saadet, aga kõik teised olid väljas. Ilmselt oli suurem draama möödas ja pidu oli jälle tavapäraseks muutunud. Õues aitas treener mõnda tüdrukut sulgpalli peensustega ja Amanda vestles Reginaga.

Sain aru, mis nende vestlus tegelikult oli: „...Ma olen kindel, et kõik saab korda. Kallis. Miks sa lihtsalt temalt ei küsi?“ Nad mõlemad nägid mind lähenemas ja Regina nügis Amandat õrnalt minu suunas. „Noh, kallis. Küsi temalt.“

Oli ilmselge, et Amanda oli millegi pärast närvis, seega istusin tugitoolile, et tema tasemele jõuda. „Mida minult küsida?“

Amanda niheles: „No näed, see on nii...“ Ta alustas, tegi pausi ja siis kiirendas: „Ma nägin, kuidas sa viisid Harley riideid vahetama ja ma arvan, et ka Vali ja Priya, aga mind vahetasid ainult sina ja ma mõtlesin, et kui sa suudad teisi tüdrukuid muuta, kas oleks ehk okei, kui keegi teine ​​​​muudaks mind, näiteks treener Wilson. Ma mõtlen, et ma ei meeldiks talle rohkem või midagi, aga sa ütlesid, et on okei uusi asju proovida ja ma arvan, et äkki tahaksin ise midagi uut proovida, kas see on okei?“

Mind üllatas rohkem see, et ta suutis kõik selle ühe hingetõmbega öelda, kui miski muu. Pärast seda, kui olin hetkeks kõike tagasi kerinud ja normaalsel kiirusel kordanud, naeratasin ja puudutasin ta põske: „Kallis, muidugi on kõik korras. Olen kindel, et treener hoolitseb sinu eest hea meelega...“ Pidasin pausi ja lisasin siis: „Ja kui sa tahad ka treeneri eest hoolitseda, siis on see minu poolt okei.“

Amanda naeratas vastu: „Sa mõtled, et paned ta orgasmini jõudma?“

„Ainult siis, kui ta seda tahab,“ vastasin. „Pea meeles, et kedagi ei tohiks kunagi seksiks sundida, ei noori tüdrukuid ega täiskasvanud mehi.“

Amanda säras ja kallistas mind: „Aitäh, onu Mark!“ Seejärel jooksis ta sulgpalliväljakule treenerit vaatama.

Regina ütles: „Nagu ta tõesti kavatseb tema pakkumisele ta maha saada ära öelda?“

Ma vastasin: "Ma tean, aga ma õpetan talle, et seksi ei tohiks sundida."

Basseini äärest nägime Amandat õues Coachiga rääkimas. Ta vaatas meie suunas küsiva pilguga. Ma arvan, et kui ma oleksin tema olukorras – kui peremehe õetütar mulle ettepanekut teeks –, ei teaks ma ka, kuidas reageerida. Tunnistan, et tundsin kerget armukadedust, et Amanda seksib võõra mehega, aga samal ajal oli see ka mõnevõrra erutav. Oleksin tahtnud näha Coachit väikest Amandat hellitamas, pannes ta nihelema ja lõpuks orgasmini jõudma. Andsin talle pöidla püsti ja noogutasin heakskiitvalt.

Amanda haaras treeneri käest ja ka Heatheri, kes juhtus nende lähedal seisma, ning tiris nad kõik sisse. Kui nad minust möödusid, vaatas treener uuesti Reginat ja mind sellise pilguga, et "kuidas ma siia sattusin?". Regina ja mina lihtsalt naeratasime ja noogutasime, kinnitades talle, et kõik on korras.

Kuigi ma oleksin tahtnud nende kolmekesi kärbes seinal olla, vajasid ülejäänud tüdrukud hoolt. Asendasin treeneri sulgpalliinstruktorina. Ma ei õppinud ise kunagi päriselt mängureegleid selgeks (kuidas sa üldse päris sulgpalli mängid?), seega mõtlesin neile hoopis mõned mängud välja. Minu improviseerimine tundus piisavalt hästi toimivat, sest kõigil tüdrukutel oli tore.

Mõne aja pärast hoidsid Jenny ja Lizzy eemale ja hakkasid ebamugavalt nihelema. Nad sosistasid teineteisele, siis peatusid, hoidsid käest kinni ja vaatasid teineteisele silma. Oli ilmselge, mida nad tegid, ja ma arvasin, et mul on järgmine võimalus nautida veel kahe tüdruku mähkimist. Enne kui ma aga jõudsin neile läheneda, hüppasid nad käest kinni hoides tekil oleva Regina juurde. Ma ei saanud jätta tundmata kerget pettumust, et ma ei saa nautida Jenny kaunilt arenenud rindadega mängimist.

Jätkasin ülejäänud grupi juhtimist erinevates mängudes, aga mu tähelepanu hajus pidevalt, püüdes jälgida, kuidas Regina Lizzy ja Jenny eest hoolitseb. Järsku tundsin veepritsimist oma seljal. Pöörasin ringi ja nägin, et umbes pool tosinat tüdrukut otsustasid minu hooletusse jätmise tõttu ise mängu välja mõelda. Nad kuulutasid mulle veepüssisõja. Kummardusin, haarasin väikese veepüssi ja tulistasin vastu. Mul kulus vaid paar sekundit, et kahest asjast aru saada. Üks viie või kuue vastu (ma kaotasin loendamist) on kaotav lahing. Aga kui need viis või kuus on ilusad mähkmetes tüdrukud, kuidas see siis kaotamine on? Mäletan, et ütlesin Reginale nädala alguses, et „surm tüdrukute kamba käe läbi” on hea mõte!

Teadsin, et nad tabavad mu paratamatult, aga ma ei teinud seda eelpuberteediealistele kambale liiga lihtsaks. Tagaajamises on omajagu nalja, isegi kui just sina oled see, keda taga aetakse. Jooksin ja põikasin veel natuke aega kõrvale, et see lõbus oleks. Kui mu napilt riietatud ründajad mind taga ajasid, märkasin korraks Reginat tekil seismas, näol sadistlik irve. Ta ilmselgelt ei aidanud mind. Hea küll. Lõpuks olin nurka surutud (okei, lasin neil end nurka suruda). Püüdsin nende rivist läbi murda, aga kõik tüdrukud kaklesid mind korraga ja lükkasid mu pikali. Maas, poole tosina tüdrukuga peal, ei lasknud ma seda võimalust raisku minna. Samal ajal kui nad kõik mu peal istusid ja mind kobasid, kobasin ka ise. Kobasin iga naisteriideeset, milleni jõudsin. Leidsin paar bikiinitoppi ja sidusin need lahti. Tõmbasin isegi kellegi T-särgi seljast. Kuid kui tüdrukud taipasid, et ma neilt aeglaselt riideid seljast võtan, pöörasid nad kõik mu vastu ja tõmbasid mu lühikesed püksid jalast.

Niipea kui mu peenis paljaks lasti, lakkas kära. Tüdrukud taganesid, teadmata, mis edasi saab. Kostusid "Ooh" ja "OMG" hüüded ning "Nüüd sa tegid selle ära!". Lõpuks ometi suutsin kõiki näha. Haley, Priya ja Kaiko olid kõik palja ülakehaga, minu käe läbi. Carly ja Valerie olid ka kohal. Kuigi enamik neist tüdrukutest olid mind juba varem palja ülakehaga näinud, oli see suhteliselt privaatne. See kõik toimus avalikult. Alguses polnud mul erektsiooni, aga mitme palja ülakehaga tüdruku nägemine mu peenist vahtimas pani selle kasvama. Hetkega oli mul peaaegu täielik erektsioon, ainuüksi mind ümbritsevaid kaunitare vaadates.

Enne kui keegi reageerida jõudis, astusid Nicky ja Stacy rahva sekka ning nägid mind peaaegu täie riietusega paljalt lamamas. Nicky jalutas minu juurde, põlvitas mu kõrvale ja naeratas. „Oo, nii et see ongi kõik see?“ ütles ta, püüdes sensuaalne kõlada. Nicky võttis oma bikiinidega kaetud rinnad enda kätte ja näitas neid mulle. Ta püüdis nii kõvasti seksikas olla. „Te, beebid, võite minult õppust võtta. Nii teeb tõeline naine seda!“ Nicky pani oma käe mu peenisele, käitudes nagu võrgutaja. Oli kahju, et ta eksis kõiges, mida üritas teha.

Kui ta kummardus, et mind suhu võtta, ütlesin ma: "Ei." Ta vaatas mind segaduses. "Nicky, lõpeta." Lükkasin ta õrnalt eemale ja tõusin istukile.

„Aga ma oskan seda paremini teha kui keegi neist! Ma olen naine, mitte väike tüdruk!“ lükkas ta tagasi. Tal oli selgelt suur viga õlal.

Selleks ajaks olid Regina ja treener grupiga liitunud, et uurida, mis viga on. Otsustasin lasta neil ülejäänud grupiga tegeleda, kuni ma Nicky kõrvale võtsin. Me jalutasime terrassile ja istusime tugitoolile.

"Nicky, sa üritad olla midagi, mis sa ei ole – vähemalt mitte veel. Sa oled 12, mitte 21. Lase endal OLLA 12."

"Teie täiskasvanud ei saa aru! Kõik populaarsed tüdrukud käituvad nii. Ainult nohikid käituvad nagu väikesed lapsed!"

Ma mäletasin omaenda teismeea algust, kui uskusin sama asja. Mäletasin vajadust, et mu sõbrad mind aktsepteeriksid, ja samasugust hirmu tagasilükkamise ees. Olen kindel, et olin oma vanematele sama suur nuhtlus kui Nicky siin tundus olevat. Noorusaja raev on raske aeg kõigile – nii vanematele kui ka lastele. Me rääkisime veel paar minutit ja kuidagi tundus Nicky minuga ühendust saavat. Võib-olla oli see sellepärast, et ma EI OLE isa, aga mis iganes põhjusel, ma arvan, et ma sain temaga ühendust.

Kui Nicky ja mina rääkisime, tuli Stacy meie juurde ja segas meid vahele: "Mark, ma pean sinult midagi küsima."

Tundus, et Stacyl oli samasugune vimm. „Esiteks, see on härra Mark,“ vastasin kindlalt. „Samuti on ebaviisakas vahele segada ilma vabandust palumata ja sõna palumata. Proovi uuesti.“ Vaatasin talle jõuliselt silma.

Stacy oli veidi häiritud, aga ta tegi seda, aga tegi seda. „Olgu, näiteks... Vabandust, et segasin... Härra Mark, kas ma tohin teilt midagi küsida?“ Ta tõusis ebamugavalt püsti ja nihutas jalgu.

"Nii on parem. Mida ma teie heaks teha saan?"

"Mul on tõesti vaja pissile minna. Kas sa saaksid mind lihtsalt seekord tualetti lasta?"

Nicky lisas: "Mina pean ka pissima. No tule, võtame mähkmeasja ja me ei tee nalja tüdrukute üle, kes neid kasutavad."

„Tüdrukud, asi pole ainult selles, et teisi tüdrukuid ei kiusataks, vaid selles, et sa tõeliselt mõistaksid, mis tunne see on,“ selgitasin. „Ma ei saa teile öelda, mis tunne on mähkmeid vajada, sest ma olen mees. Isegi preili Regina oskab teile vaid nii palju öelda. Aga enne, kui te ise kogete vajadust mähkmeid kanda ja neid kasutada, ei saa te sellest päriselt aru.“

„Aga see on ju vastik, kui sa ennast pissid!“ kurtis Nicky. „See on sõna otseses mõttes vastik!“

„Kas kumbki teist on kunagi mähkme märjaks teinud või pissil käinud? Ma mõtlen pärast seda, kui olete potis käimise harjutanud?“ küsisin ma.

„Öäk ei!“ vastas Stacy kiiresti. Aga kaks tüdrukut vaatasid teineteisele otsa ja sosistasid, nagu ma poleks seda märganud. „Olgu, nagu oleksin kord teises klassis käinud. Järjekord tualetipääsmele oli ülipikk ja ma tahtsin sinna nii väga minna, aga ma ei jõudnud oma korda ära oodata. Ma... ma ei jõudnud tualetti,“ tunnistas ta. „Aga seal oli räpane ja vastik ja mul oli piinlik ning ma vandusin, et ma ei lase sel enam kunagi juhtuda, sest ainult beebid pissivad ennast ise!“

„Noh, kuna ma olen mees, siis ma ei oska öelda, mis tunne see on,“ ütlesin ma, „aga võin öelda, et enamik tüdrukuid, keda ma tean ja kes seda proovisid, ütlesid, et neile meeldis – väga.“

„Oh jumal! Tõesti?“ küsis Stacy šokeeritult. „Mis nad on, näiteks perverdid või midagi sellist?“

„Sa mõtled... et see pole jäle?“ Märkasin Nicky silmis huvisädet, kui ta seda kuulis.

„Noh, jäledus on vaataja silmades,“ vastasin mina, „aga kui enamik tüdrukuid ütleb, et neile meeldib, siis ehk on selles midagi.“

„Noh, ma arvan, et võib-olla võiksin proovida,“ ütles Nicky ettevaatlikult, „lihtsalt nägemiseks, ma arvan.“

Stacy vaatas Nickyt jahmunult, nagu oleks Nicky teda selga pussitanud. Nad vaatasid teineteisele otsa ja vaidlesid vaikselt sosistades, justkui poleks ma kuidagi nende vestlust märganud. Pärast hetke kestnud võltssalajast suhtlust teatas Nicky, et Stacy proovib ka oma mähkme märjaks teha.

Nad mõlemad tõusid püsti, kuid ei olnud kindlad, kuidas end õigesse asendisse seada. Nad ajasid jalad veidi laiali ja vaatasid endale alla. Umbes minuti pärast kurtis Nicky: "Ma ei saa hakkama, ma pean pissima, aga ma ei saa! See ei tule välja!"

„Mina ka!“ lisas Stacy, „See on nagu ma peaksin tõesti minema, aga ma ei saa!“

Mulle meenusid probleemid, mis Amandal esimest korda mähkme kasutamisel tekkisid, ja arvasin, et ka need tüdrukud võivad abi vajada. „Tean teile, tüdrukud, kui te tõesti olete huvitatud mähkme märjaks tegemisest, siis ehk saan aidata. Tulge minuga kaasa.“

Juhatasin nad oma magamistuppa ja sulgesin ukse – seekord lukustasin selle. Selgitasin neile lühidalt hüpnoosi olemust. See kõlas väga täiskasvanuliku asjana ja tundus, et see meeldis neile. Nad istusid voodil ja seadsid end mugavalt sisse. Kuigi ma polnud kunagi varem kahte inimest korraga hüpnotiseerinud, olid nad mõlemad väga motiveeritud ja sain nad mõlemad ilma suuremate raskusteta hästi lõdvestunud.

Kui ma olin transsi jõudnud, suutsin nad veenda end märjaks tegema. Nüüd, kus olin kolm tüdrukut mähkmeid märjaks tegema hüpnotiseerinud, mõtlesin korraks sellest äri teha. See oleks tõepoolest kummaline ettevõtmine; hüpnoos, millega urineerimisraskustesse sattuda! Kahju, et keegi poleks kunagi huvitatud.

Ma tõin nad transist välja ja nad vaatasid teineteisele otsa. Mõlemad tüdrukud naeratasid kergelt ja punastasid.

„Noh. Kuidas tundus? Kas sulle meeldis?“ küsisin ma.

„See on... päris mõnus,“ vastas Nicky. „Arvasin, et see on vastik, aga ei ole. See on soe ja...“ Ta pigistas jalgu. „Mmm... tundub TÕESTI hea.“

„Olgu, see pole nii vastik, kui ma arvasin, aga mulle ikkagi ei meeldi see.“ Stacy kurtis. „See on... see on... nagu ebamugav. Kas ma saaksin selle palun ära võtta?“ küsis ta.

Ma ei saanud jätta Stacy vastusest pisut pettuma, aga ma arvan, et kellelegi kuskil see kindlasti ei meeldinud. „Noh, mul on kahju, et sulle ei meeldi, aga vähemalt sa proovisid. Muidugi, ma muudan sind. Ma muudan teid mõlemaid.“

Stacy ebamugavustunde tõttu lasin tal kõigepealt voodis pikali heita. Vaatasin teda enne, kui mähkme alla tõmbasin. Tema bikiinitopp vaevu hõlmas ta juba arenenud rindu. Asi polnud selles, et ta oleks eriti suur, vaid selles, et ta topp oli eriti väike. Veendusin, et ta on valmis, ja libistasin siis mähkme alla. Olin nähtust tõeliselt üllatunud. „Aa, nii et sa pole loomulik brünett, jah?“ Stacy punastas piinlikkusest. Minu ees oli üsna paks keskmise blondi karvapahmakas, mis kattis enamasti Stacy rinda. Meenutades tema üsna nappi bikiini (olgu, kõigil tüdrukutel olid napid bikiinid), imestasin, kuidas tal õnnestus kõik oma häbemekarvad selle sisse mahutada.

„Kas see... on korras?“ küsis Stacy väriseval häälel. „Kas sulle, ee, meeldib?“ Ta ajas jalad veidi laiali ja võttis oma rinnad enda ümbert kinni.

Olin kahevahel, kuidas peaksin reageerima. Kõik see karv ta jalgade vahel oli minu jaoks väike pettumus. Aga enamasti tema katse teeselda vanemat ja seksikat naist lihtsalt ei toiminud. Ma ei tahtnud tema tundeid riivata, aga teadsin, et erutuse teesklemine lihtsalt ei toimiks. „Vabandust, Angel,“ vastasin ma, „aga sa üritad olla keegi, kes sa pole, ja see ei toimi. Sa oled ilus noor tüdruk, aga sa pole veel täiskasvanu. Lõpeta täiskasvanuks olemise püüdmine. Ole see 12-aastane tüdruk, kes sa oled, ja sa oled palju ilusam – ja seksikam.“

Stacy nägi välja haavunud ja mul oli selle pärast kahju, aga ma lihtsalt ei suutnud talle valetada. „Aga ma EI OLE väike tüdruk! Ma olen naine!“ vastas ta. „Ma tegelikult tean seksist. Nicky ja mina oleme mõlemad pornot näinud ja me teame, kuidas seksikad olla!“

Mu süda vajus saapasäärde, kui Stacy seda ütles; need vaesed eksiteele sattunud tüdrukud. Mõtlesin, kas ma lähen nendega rääkides liiale, aga ma ei saanud lasta neil arvata, et see ongi seksi mõte. „Stacy Angel ja sina ka, Kitten, kui sa sealt seksist õppisid, siis sa eksid! Porno on lihtsalt fantaasia. See võib olla lõbus vaadata, aga see pole päris ja päris inimesed ei seksi nii.“

„Aga kõigile poistele meeldib see!“ vastas Nicky. „Nad kõik vilistavad ja rõõmustavad, kui me seda teeme.“

„Ja kas sa oled kunagi kellegagi neist seksinud?“ küsisin ma.

Nicky ja Stacy vaatasid korraks teineteisele jahmunult otsa. "Ee, muidugi... ee, päris mitu korda! Me... ee... teeme seda kogu aeg poistega!"

Vaatasin neid uskumatu pilguga: "Kogu aeg, jah?"

„Ee, jah, ee...“ Nicky kõhkles, siis murdus ja langetas pea. „Olgu, olgu. Me oleme... vähemalt mina pole seda kunagi teinud.“

Stacy andis ka järele, aga teatava frustratsiooniga: "Olgu, mina ka mitte. Kas sa oled nüüd õnnelik?"

"Tüdrukud, asi pole selles, et mina oleksin õnnelik, vaid selles, et teie oleksite õnnelikud. Vales elamine ja teesklemine, et olete keegi, kes te pole, ei tee teid kunagi õnnelikuks. Nüüd, kui soovite, võin teile näidata, milles seks seisneb. Asi pole suurtes rindades või ringi siputamises nagu pornofilmides; seksi juures on kõige tähtsam armastus."

Mõlemad tüdrukud vaatasid mind, nagu ma räägiksin võõrkeelt. Istutasin nad mõlemad enda kõrvale. „Olgu, tüdrukud, kallistage mind. Ärge proovige seksikad olla ega midagi, lihtsalt kallistage mind.“ Nad vaatasid mind imelikult, aga tegid nii, nagu ma ütlesin, ehkki steriilselt ja kliiniliselt. Panin käe mõlema ümber ja pigistasin neid kõvasti. „Nüüd lihtsalt naudi kallistust.“ Hetke pärast lõdvestusid nad mõlemad veidi ja pigistasid mind vastu. Mängisin natuke nende juustega ja suudlesin nende otsaesist. „Nüüd, SEE on armastus. Me lihtsalt hoiame teineteist ja tunneme end koos hästi ning see on mõnus tunne.“

„Olgu, millal me siis seksi juurde jõuame?“ küsis Nicky.

"See sõltub sellest, kuidas igaüks end tunneb. Mõnikord võime lihtsalt niisama jääda ja mitte midagi muud teha ning see on okei. Mõnikord võime teha rohkem. Seksi ei tohiks sundida. Kui see kõigile ei meeldi, siis ei tohiks seda juhtuda."

„Tegelikult olen ma sellega nõus. Ma tahan seda teha!“ ütles Nicky.

„Aga sina, ingel?” küsisin ma.

Stacy kokutas: „Ee jaa, muidugi... vist küll.“ Järsku, silmitsi seistes päris seksiga, oli Stacy selgelt kõhklemas. Ta polnud valmis.

Kuigi Stacy oli vaid bikiinitopis, ei suutnud ma tema kahtlusi ära kasutada. „Ma ütlen sulle mis, Angel. Ma ei usu, et sa oled nii valmis, kui sa arvasid. Mis oleks, kui sa praegu lihtsalt istuksid ja vaataksid. Kui tunned soovi hiljem liituda, siis on see okei. Aga ära püüa seda sundida.“

Nägin tema näol kergendust, aga ka kurba ilmet, et ta võidakse välja jätta. „Olgu, vist küll,“ oli kõik, mida ta öelda suutis. Naeratasin talle ja suudlesin teda õrnalt huultele, et anda talle teada, et kõik on korras.

Nicky oli aga hoopis teistsugune tüdruk. Ta üritas mind juba kohmakalt paitada. Peatasin ta ja me mõlemad tõusime püsti. Sirutasin käe ja tegin lahti ta bikiinitopi, peatudes enne, kui selle ta kaunitelt, arenenud rindadelt eemale tõmbasin. Sidusin neid hetkeks õrnalt sõrmedega. Nicky hammustas huulde ja oigas, kui ma seda tegin. Seejärel laskusin põlvili ja palusin tal särgi peast ära võtta. Panin ta käed oma rinnale, et ta mind tunneks. Tema silmad läksid suureks, kui ta mu rinda ja kõhtu katsus. Järgmisena sirutasin käe ta läbimärja mähkme järele. Vaatasin Nickyle silma ja ta noogutas ning libistasin õrnalt ta mähkme alla, et paljastada ta kõige privaatsem koht. Jällegi olin üllatunud, nähes, et ta polnud loomulik blond sama palju kui Stacy oli brünett. Erinevalt Stacyst oli Nicky aga väga kenasti trimmitud. Tema tumepruunid häbemekarvad olid poole väiksemad kolmnurgad ja üsna lühikeseks trimmitud. "Oh, mulle meeldib, mida sa siin teinud oled!" ütlesin, katsudes ta lühikesi juukseid. Nicky punastas ja tänas mind ning pani oma käe minu omale, et seda hetkeks hoida. Lõpuks juhendasin Nickyt mu pükse jalast võtma. Ta kohmakas pandlaga, aga sai hakkama. Enne kui ta need jalast tõmbas, peatasin ta ja vaatasin talle otsa. "Oled sa kindel, et oled valmis?" Ta noogutas ja libistas mu püksid alla, lastes mu peenisel välja hüpata. Mõlemad tüdrukud ahmisid õhku, kuigi mõlemad nägid mind väljastpoolt paljana. Võtsin Nicky käe ja mässisin selle ümber oma erektsiooni, et lasta tal tunda, mis tunne see on. Tema silmad läksid väga suureks, kui ta mind hoidis, ja veelgi suuremaks, kui juhendasin ta kätt enda peal edasi-tagasi libisemas.

Me heitsime koos voodile pikali ja ma silitasin uuesti ta rindu. Imetasin õrnalt ta rinnanibusid ja Nicky sulges silmad ning oigas vaikselt. Imemise ajal libises mu käsi mööda ta rinda alla tema väikese hoolitsetud kolmnurgani. Peatusin piisavalt kaua, et ta silmad avada saaks, ja küsisin uuesti: "Kas sa oled valmis, et ma sind puudutaksin?"

„Mhm, palun!“ anus ta. Sirutasin aeglaselt käe tema häbeme juurde, libistades keskmise sõrme ta huulte vahele. Ta oli juba väga märg ja mu sõrm liikus kergesti edasi-tagasi. Leidsin ta kliitori ja silitasin seda aeglaselt. „Ohmymod! (pant) Ohmymod!“ oigas ta. Arvasin korraks, et Nicky on juba orgasmi saanud, aga ta ei andnud veel krampi; ta oli lihtsalt väga erutatud. Leidsin ta tupe ja surusin ettevaatlikult sisse. Ja tõepoolest, otse seest leidsin ta terve neitsinaha. Kuigi mõte tema naiselikust barjäärist läbi murda oli ahvatlev, ei saanud ma seda temaga teha. See peaks jääma kellelegi erilisele.

Selle asemel jäid mu sõrmed väljapoole ja ma töötlesin teda sel viisil.

Silitasin edasi-tagasi ta häbet, surudes kergelt kliitorile. Suudlesin ka kõiki ta rindu ja liikusin ülespoole ta kaelani. "Sa oled väga seksikas noor tüdruk." Sosistasin talle kõrva: "Ma tahan, et sa end nii hästi tunneksid, sest sa oled nii seksikas!"

Hetk hiljem tundsin, kuidas Nicky keha pinguldus. "Oh jumal! JAA!" karjus Nicky mulle kõrva, kui ta oli saanud väga intensiivse orgasmi. Tundsin oma käel pisikest armastuse pritsi, mis tegi selle veelgi märjemaks. Hoidsin teda embuses ja suudlesin ta keha, kui ta aeglaselt toibus.

Kui ta maa peale tagasi tuli, ütlesin ma vaikselt, teda ikka veel süles hoides: "Ja see (suudlus) mu kassipoeg, ongi see, milles seks seisneb (suudluses)."

Nicky vaatas mind, ikka veel toibudes, ja suudles mind huultele. "Oh jumal! (suudlus) See oli midagi sellist, mida ma polnud kunagi varem teinud! (suudlus)" Siis märkas ta mu erektsiooni ja puudutas mind õrnalt. "Kas ma võin sind ka seemnepurskele panna? (suudlus) Ma tõesti tahan seda sinu jaoks teha! Kas sa saaksid mulle palun näidata, kuidas?"

Praeguses erutunud olekus, olles koos kahe seksika tüdrukuga ja aitasin just ühel neist elu parima orgasmi saada, ei suutnud miski mind panna teda tagasi lükkama. "Noh, kuna sa nii kenasti palusid, siis muidugi. Ma tahaksin väga, et sa minu eest hoolitseksid."

Panin Nicky käe oma erektsioonile ja näitasin talle, kuidas liikuda – alguses aeglaselt, siis järk-järgult tempot kogudes. Nautisin seda täiel rinnal, kui kuulsin: "Kas ma saan aidata?" Stacy hiilis lähemale ja jälgis pingsalt, mida Nicky tegi. Märkasin ka, et tal oli käsi jalgade vahel, puudutades iseennast.

„Kui sa tunned, et oled valmis, siis jah, muidugi saad!“ julgustasin ma. Stacy naeratas, nüüd, kui temagi osales. Stacy sirutas teise käe ettevaatlikult minu poole, puudutades mind mu peenise lähedalt. Võtsin ta käe, asetasin selle oma erektsioonile ja näitasin talle, kuidas minu peal edasi-tagasi liikuda, nagu ma Nickyga tegin.

Lasin tüdrukutel kordamööda mind silitada ja juhendasin neid iga suudluse juurde ning lakkusin mu pead, samal ajal kui teine ​​silitas. Ei läinud kaua aega, kui ma lähemale jõudsin. Nicky silitas mind, samal ajal kui ma suutsin neid hoiatada: "Peaaegu kohal - minge nii kiiresti kui võimalik!" Nicky kiirendas oma liigutusi, aga ma unustasin Stacyle meelde tuletada, et ta taganeks. Mu esimene lask lendas otse üle kogu Stacy näo ja suhu. Ta taganes kohe üllatunult. Nicky nägi seda vaatemängu ja naeris, kuni mu teine ​​lask tabas teda näoga. Mõlemad tüdrukud olid spermapidu nii haaratud, et unustasid mind silitada. Aga selle asemel, et neid noomida,

Võtsin selle lihtsalt ise üle ja püüdsin oma ülejäänud pritsmetega tabada nii paljusid nende kehasid kui võimalik. Mul õnnestus iga tüdrukut veel kord rindadele lüüa.

„Öäk, see on mul suus!“ karjus Stacy, „ja see on... see on... (lonks)... see... pole nii hull.“ Ta pühkis oma rinnalt natuke mu spermat ja lakkus sõrme. „See on nagu, sõna otseses mõttes päris hea, ma“

Nicky pühkis natuke oma nägu ja lakkus sõrme. "See on okei, aga pitsamehe kraam oli parem."

Kui mu kaks eelpuberteedilist tütart arutasid sperma maitsmise peensusi, meenus mulle, miks me üldse siin olime. Panin Stacy uuesti voodile pikali, pühkisin ta puhtaks ja seejärel libistasin talle uue mähkme peale. Tegin sama Nickyga, kuigi tema orgasmijärgne häbeme oli märjem ja vajas rohkem puhastamist. Kogu mähkimisprotsessi vältel vestlesid kaks tüdrukut lakkamatult omavahel.

Kui ma olin nende mähkmete vahetamise lõpetanud, tõusid nad mõlemad püsti ja hakkasid lahkuma, aga siis Stacy peatas nad. Stacy ja Nicky vaatasid teineteisele otsa ja kordasid oma vaikse vaidluse rutiini. Lõpuks näis Nicky alla andvat ja nad pöördusid minu poole tagasi ning kallistasid mind mõlemad.

„Tänan, härra Mark, ja vabandust, et me teid mähkmete pärast tülitasime,“ ütlesid nad mõlemad.

Neil kahel tüdrukul võib veel lootust olla.

4. osa

Pidu hakkas vaibuma, mis oli hea, sest ka treeneril, Reginal ja minul hakkas kõik jõud otsa saama. Enamik tüdrukuid oli nüüd toas, vaatasid lihtsalt telekast lastekanalit ja jõid jääteest ja limonaadist järelejäänud jooki. Kui mähkmeprobleem oli läbi, lubasime neil oma tavaliste pükste vastu uuesti riideid vahetada. Siiski olime üllatunud, nähes, et neil polnud erilist huvi riideid tagasi vahetada. Isegi Stacy ei viitsinud riideid vahetada.

Tüdrukud hakkasid oma kingikottides tuhnima ja leidsid komme, pisikesi veepüstoleid, muid nipsasjakesi ja muidugi minivibraatoreid. Enamik tüdrukuid ei teadnud alguses, mida nendega peale hakata, aga see ei kestnud kaua. Nicky, kes oli grupi kõiketeadja, teatas, milleks neid vaja on. Seejärel märkas ta, et ma teda küüniliselt jõllitasin, ja tunnistas, et ta on neid näinud ainult pornovideotes.

Kui Nicky selgitas, kuidas ta neid videotes kasutas, kuulsin elutoa lähimast nurgast vaikset suminat. Valerie ja Priya jagasid minu suurt tugitooli ja tundusid olevat ise välja mõelnud, mida nendega peale hakata. Mõlemad tüdrukud surusid oma vibraatorid korraks jalgevahele, aga siis lükkasid nad need enda alla, nii et nad ise nende peal istusid. Valerie silmad läksid suuremaks ja Priya niheles puusasid edasi-tagasi, hõõrudes enda puusi ja hammustades alumist huult.

Carly oli lähedal ja märkas nende toimetusi. „Val, Priya, mida te teete? Kas te... istud oma, ee... asjade peal?“ See köitis kõigi tähelepanu neile ning Val ja Priya naeratasid häbelikult.

„Val ja Priya, te teete seda täiesti valesti!“ kurtis Nicky. „Nii te ei peaks tegema! Te peaksite selle oma kiisule sisse toppima!“

„Oo, ma arvan, et neil läheb päris hästi,“ sekkus Regina. „Tüdrukud, need mänguasjad on mõeldud selleks, et te end hästi tunneksite. Te võite neid kasutada kuidas iganes soovite! Hõõruge neid ükskõik kuhu oma kehal, riiete peal või all.“

Istu neile või pane need isegi enda sisse, kui tahad. Ainus viis, kuidas neid valesti kasutada, on siis, kui see sind hästi ei tunne. Nüüd aga lülita need sisse ja vaata, mis tundega need on!"

Pehme sumin muutus valjemaks, kui vibraatorite täisorkester sisse lülitus. Tüdrukud itsitasid ja naersid, mängides nendega esmalt käte vahel, seejärel puudutades nende käsi, jalgu, rindu ja üksteist. Haley pani selle suhu, imedes seda nagu jäätist. Lizzy ja Jenny hakkasid teineteist vibraatoritega paitama. Kaiko libistas oma vibraatoriga üle kõhu. Kõik tüdrukud uurisid vibraatoritega oma keha erinevaid osi. See oli taevane vaatepilt. Välja arvatud Nicky; tema seisis seal segaduses.

„Härra Mark, nad teevad seda valesti!“ kurtis ta. „Nad ei saa seda kunagi karistuseta!“

Ma viisin Nicky kööki, eemale teistest. „Nicky, kas sa ei kuulnud, mida preili Regina just ütles? Niikaua kui see aitab neil end hästi tunda, on kõik korras. Vibraatorid ei ole mõeldud ainult seksiks ja orgasmideks. See mänguasi võib sind hästi tunda mitmel moel.“

Nicky näol oli ikka veel segaduses ilme. Võtsin õrnalt ta vibraatori ta käest. „Olgu, kiisu, ma tahan, et sa silmad sulgeksid ja lõdvestuksid.“ Ta vaatas mind kahtlustavalt. „Ära muretse, ma ei tee sulle midagi halba.“ Ta sulges silmad, aga ma nägin, et ta oli ikka veel pinges. Lülitasin vibraatori sisse ja silitasin õrnalt ta käsi ja õlgu. Umbes minuti pärast hakkas ta lõpuks lõdvestuma. Ta lasi isegi nõrga ohke. Lõpetasin ja küsisin: „Ei, kuidas see tundus?“

"Olgu, vist küll. Tegelikult oli päris tore."

"Näed? Sa lihtsalt lõbutsesid oma vibraatoriga ja sellel polnud seksiga mingit pistmist."

„Olgu, vist küll. Aga kas see tähendab, et ma EI SAA seda seal all kasutada?“ Nicky osutas ta jalgade vahele.

"Kiisu, sa võid seda kasutada kuidas tahad. Sa võid masseerida ükskõik millist kehaosa või pista seda ükskõik millisesse kohta. See on täielikult sinu teha. Ja see on täielikult SINU asi ja kellegi teise asi pole see, mida sa sellega teed. Ainus reegel on see, et kui see teeb haiget, siis ära tee seda."

Elutoast kuulsime kellegi valju oigamist ja siis karjumist: "OHMYGOOD! JAH!" Läksime Nickyga mõlemad uuesti elutuppa, et näha, kes see karjuja oli. Olin üllatunud, nähes Stacyt diivanil lebamas, mähe pahkluudeni, samal ajal kui Jenny ja Lizzy tema peal oma vibraatoreid kasutasid. Lizzy oli Stacy jalgade vahel, libistades oma mänguasja mööda Stacy paljast häbemet, ja Jenny silitas oma mänguasjaga Stacy rindu. Märkasin ka, et Stacy käsi oli üle Jenny kaunite rindade. Ma kadestasin sel hetkel Stacy kätt nii väga.

Kui Stacy orgasm vaibus, liikusid Jenny ja Lizzy Stacyt suudelma. Alles siis märkasin, et suurem osa ülejäänud ruumist ignoreeris kolmekesi. Ülejäänud tüdrukud olid kas paarides või mängisid oma vibraatoritega omaette, kõik oma naudingutesse süvenenud. Treener lähenes Carlyle ja hetk hiljem läksid nad kahekesi tagaukse kaudu välja. Regina istus Heatheri kõrval ja rääkis oma tütrega, ilmselt Heatheri uuest vibraatorist.

Kuulsin selja tagant: „Härra Mark! Härra Mark!” ja pöörasin ringi, et näha Jennyt ja Lizzyt, seda sobimatut paari: Jenny nii lühike ja kurvika kehaehitusega ning Lizzy nii pikk ja sirge. „Härra Mark, kas te palun vahetaksite meie mähkmed?”

„Tüdrukud, te ei vaja enam, et ma teid muudaksin. Tegelikult võite oma tavaliste tagumikku tagasi panna, kui soovite.“ Neid sõnu öeldes sain endale pihta, et jätsin imelise võimaluse kasutamata.

Lizzy vastas: „Asi on selles, et me pole sind veel peo eest tänanud.“ Mõlemad võtsid mu käest kinni ja vaatasid mulle silma. „Mu ema ütleb, et ma peaksin alati olema tänulik, kui keegi minu heaks midagi tõeliselt toredat teeb.“

„Ja see on parim pidu üldse!“ lisas Jenny, „Ja me tahame teid selle eest tõesti tänada!“

Ma ei ole usklik, aga sel hetkel tänasin ma ükskõik millist jumalat seal üleval, et ta mind mu enda apsakast päästis. "Noh, kaugel minust olgu see, et ma keelaksin kahel ilusal tüdrukul oma tänulikkust välja näidata!"

Me suundusime minu magamistuppa, tüdrukud minu mõlemal küljel ja hoidsid mu käest kinni. Jenny naeratas mulle kõndides, aga ma ei saanud jätta vaatamata tema kauneid täidlasi rindu. Neid kattis vaid pisike bikiinitopp ja kujutlusvõimele jäi vähe ruumi.

Sulgesin kindlasti ukse, kui me magamistuppa sisenesime. Istusime mu voodile, mina nende vahele. Nad suudlesid mu põski ja kallistasid mind. Vastasin nende kallistustele, pannes mõlema käe ümber.

Tahaksin tänada seda, kes kallistuse leiutas. See inimene, kes iganes ta ka poleks, tuleks pühakuks teha. Kallistused on nii mitmekülgsed, neid saab teha peaaegu kõikjal ja need võivad tähendada peaaegu kõike. See võib olla süütu tunnustuse, perekondliku armastuse, romantilise külgetõmbe, ihara embuse või sajast muust tähendusest tulenev märk. Aga olenemata sellest, milleks neid kasutatakse, on kallistused alati head tunnet. Maailm on kallistustega kindlasti parem paik. Vähemalt minu magamistuba on!

„Härra Mark, kas te sooviksite meie mähkmed ära võtta?“ küsis Lizzy.

„Oh tüdrukud, ma tahaksin väga!“ vastasin entusiastlikult.

Mõlemad tüdrukud heitsid voodile selili ja kutsusid mind oma alumist poolt lahti riietama. Ma ei suutnud Jennyle vastu panna, seega võtsin esmalt talt mähkme ära. Kui ma selle alla tõmbasin, nägin siledat, karvutu kühmu. Arvestades tema arengut, pidi ta olema raseeritud.

"Kas sulle meeldib?" küsis Jenny naeratades.

„Oo (gulp) väga-väga!“ kokutasin ma. „M-ma arvan, et sa oled väga ilus!“

„Poisid lähevad alati sinu kallale esimesena! Sina ja su suured rinnad!“ ütles Lizzy armukadedushoos.

„Jah, noh, hea on see, et ma poistest ei hooli.“ Jenny vaatas Lizzyt naeratades. „Mina hoolin ainult sinust!“ ja võttis Lizzy käest kinni.

See üllatas mind. "Aa, sa mõtled, et teie kaks olete..."

„Paar ja jah, me oleme lesbid.“ Jenny lõpetas mu lause. „Noh, vähemalt mina olen.“

"Jah, mulle meeldivad NII tüdrukud KUI KA poisid!" lisas Lizzy.

Mu süda vajus veidi risti ahmi, kui sain teada, et ma ei pruugi saada teha midagi enamat kui lihtsalt Jenny imelisi rindu vaadata. Jenny pidi mu pettumust märkama. „Pole hullu, härra Mark. Ma ei pruugi poistest vaimustuda, aga ma tean, mida nad tahavad.“ Ta naeratas ja tegi bikiinitopi lahti, tehes end täiesti alasti. „Võid neid puudutada, kui tahad. Mul pole selle vastu midagi.“

Ma vaatasin Mauna Kea ja Mauna Loa rindu, mille ülaosas olid keskmise suurusega nibud, mida ümbritsesid heleroosad nibud. Kaks imelist silmapaarid lausa anusid puudutust. Ja paitamist. Ja suudlust. Ja... ma tõmbasin end mõttes reaalsusesse tagasi. Ainult tema piimanäärmete vahtimine polnud õige, isegi mitte sellises intiimses hetkes.

„Jenny, kallis, su rinnad on ilusad, aga ma tahaksin jumaldada KOGU su keha!“ vastasin ma. „Sa oled palju enamat kui lihtsalt paar armsat rinda. Sa oled ilus tüdruk. Su puusad, jalad, käed, nägu, silmad, juuksed – KÕIK sa oled ilus!“

Jenny punastas. „Tänan, härra Mark, aga ma tean, et poisid lihtsalt näevad selliseid.“ Ta surus oma rinna veel rohkem ette. „Seepärast mulle tüdrukud meeldivadki – ma mõtlen, miks mulle Lizzy meeldib. Ta ütleb samu asju, mida sina.“ Kaks tüdrukut naeratasid teineteisele, siis sosistasid ja itsitasid. See tegi mind närviliseks.

Lizzy võttis esimesena sõna: "Härra Mark, ma lasen sul mu tüdruksõbraga mängida, aga sa pead lubama, et sa ei tohi tema peal orgasmi teha. Ta tõesti vihkab poiste orgasmi."

„Tüdrukud, ma luban teha kõike, mida te soovite, teie tingimustel. Ma ei sunni teid millekski.“ Leppisin korraks kokku, et see seanss ei andnud mingit kergendust.

„Ja kui sa oled tubli, siis lasen sul OMA tüdruksõbraga mängida,“ lisas Jenny. „Ja Lizile meeldib poistele orgasmi teha!“

Lizzy naeratas ja näitas käes olevat suletud kondoomi – oota, see oli MINU kondoom mu laualt! Ma ei saanud aga vihane olla, vähemalt teadis ta turvaseksi kohta.

Jenny tõusis püsti ja kallistas mind, seejärel tõmbas ta mu lühikesed püksid jalast, paljastades mu erektsiooni. Ta vaatas seda, kortsutas nägu ja suudles seda siis kiiresti varrele.

Seejärel heitis Jenny selili. „Ma pole seda kunagi varem teinud, aga ma nägin seda videotes, mida ema ja isa minu eest varjavad.“

Lizzy võttis välja tuubi määrdeõli (vist ka minu laua tagant) ja pritsis seda Jenny rindade vahele. See oli kõik, mida ma vajasin. Ma naeratasin – ei, ma irvitasin kõrvuni – ja asetasin end Jenny ülakehale. Mu peenis pesitses ideaalselt nende imeliste küngaste vahel.

Hakkasin edasi-tagasi libisema. „Pea meeles, sa ei tohi tema peal orgasmi teha! Sa lubasid!“ tuletas Lizzy mulle meelde. Tõsi küll, ma vajasin seda meeldetuletust ilmselt. Silmanurgast nägin, kuidas Lizzy end riidest lahti võttis.

Jenny surus oma rinnad kokku, ümbritsedes mu peenist veelgi enam. Ta vaatas alla oma rinnal toimuvale liikumisele, siis üles minu poole ja naeratas. „Kas sulle meeldib? Kas see on hea tunne?“

Kujutis, kuidas ta mulle naeratab, kui ma mööda ta rinnavagu kündin, oli taevalik, nii et ma pidin liikumise peatuma, et oma orgasmi ära hoida - nagu ma lubasin, et ma seda ei tee. Kui ma peatusin, vaatasin Lizzyt, kes oli nüüd alasti voodil põlvitamas ja iseendaga mängimas. Tal oli paar punast häbemekarva salku, mis oli nii seksikas. Ta võttis käe jalgevahelt ja pani oma läikivad sõrmed Jenny suhu. Jenny imes ta sõrmi ja oigas. Hakkasin instinktiivselt uuesti pumpama.

Jällegi jõudsin lähedale ja peatusin. Tundus, et iga edasine liigutus lööks mind üle ääre. „Tüdrukud, ma ei usu, et suudan enam vastu pidada.“ Kahetsevalt eemaldusin Jennyst ja istusin tema kõrvale.

Lizzy asus tegutsema ja avas kondoomi. „Tead, see oli päris kuum! Ma sain nii märjaks, kui sa seda temaga tegid!“ Ta pingutas, kui üritas kondoomi mulle peale panna, aga ma aitasin ta välja, näidates, kuidas see mu varre alla veeres. Seejärel haaras ta mu peenisest kinni ja hõõrus seda paar korda. Ta teadis põhimõtteliselt, mida teha, isegi kui tema tehnika oli lihvimata. Ma mõtlesin, kui palju kogemusi tal oli. Seejärel heitis ta voodile pikali, näppis end veel kord kiiresti sõrmedega ja lasi Jennyl uuesti oma sõrmi imeda. „Olgu, ma olen valmis.“ Olin tema otsekohesusest mõnevõrra jahmunud. „Pole hullu, ma olen seda juba kaks korda varem teinud. Ma pole neitsi.“

Jenny määritud rindade massaažist Lizzy paitusteni – olin valmis plahvatama. Kuigi ma polnud tema esimene kord, ei tee kaks korda varem kogenud armastajast kedagi. Teadsin, et pean olema ettevaatlik. Astusin talle peale ja pugesin õrnalt sisse. Lizzy hoidis hetkeks hinge kinni, siis naeratas ja ohkas, kui olin täielikult tema sees. Liikusin alguses aeglaselt, õrnade silitustega. Lizzy sulges silmad ja kallutas pea tahapoole. Suudlesin ta kaela ja näksisin seda. Tundsin, et ta läheneb, mis oli hea, sest mina olin ka. Kiirendasin tempot ja Lizzy sammus samamoodi. Siis äkki mässis ta käed ja jalad tihedalt ümber minu ning kangestus. Tundsin tema kokkutõmbeid oma peenise ümber ja see saatis ka mind üle ääre, täites kondoomi.

Me lamasime seal minuti, teineteise külge haardes, enne kui ma lõpuks temalt maha veeresin. Mõlemad tüdrukud istusid uuesti mu mõlemale poole, suudlesid mu põski ja ütlesid: "Tänan teid, härra Mark, suurepärase peo eest!" Seejärel panid nad mõlemad riidesse ja lahkusid minu magamistoast.

Lamasin seal mõnda aega. Ilmselt kaotasin ajataju, sest kui ma lõpuks üles tõusin, olid enamik tüdrukuid riides. Regina ja treener Wilson panid nad kõik koristama. Olin vaimustuses, et kõik tüdrukud panustasid rõõmsalt prügi ära visates, kaunistusi maha võttes ja asju ära pannes. Kuna ma ei tahtnud oma kohustusi võõrustajana unarusse jätta ja olin seal kaugelt kõige pikem inimene, võtsin laest lindid alla.

Peagi tulid vanemad oma tüdrukutele järele. Iga tüdruk kallistas mind lahkudes eriti kõvasti, isegi Nicky ja Stacy, kes tundusid kallistuste jaoks "liiga küpsed" olevat. Samuti olen üsna kindel, et tundsin Haley ja Kaiko tagumikel lisapolstrit!

Treener Wilson võttis oma tühja vormiroa, uhke, et tema „Jell-0 Pool“ nii hästi läks. Mul polnud südant talle öelda, et Regina pidi suurema osa sellest köögikraanikaussi kallama. Kui ta hakkas lahkuma, tõmbas ta mu kõrvale. „Hei Mark, sul tundub nende tüdrukutega hea läbisaamine olevat, eriti noorematega. Sügisel. Ma lähen keskkooli, et seal treenida. Ma oskan, ee... hinnata – vanemaid tüdrukuid ja usun, et saan nendega rohkem teha.“ Treener naeratas himuralt. „Aga see tähendab, et tekib vaba koht põhikooli võistkonna treenimiseks. Kas oled huvitatud?“

Ta tabas mind ootamatult. „Vau, ma ei tea, mida öelda. Kas sul pole vaja mingit erilist kvalifikatsiooni või koolitust?“ Jällegi noomisin ennast selle eest, et oleksin peaaegu imelise võimaluse käest lasknud.

Ta kinnitas mulle: "Oh, see on lihtne. Sa võtad kahepäevase koolituse ja nad annavad sulle käsiraamatu. Lihtsalt järgi raamatut ja kõik saab korda. Ma ütlen sinu poolt ka paar head sõna. Sul läheb suurepäraselt, ma olen selles kindel!"

„No tänan usalduse eest, Steve, ma mõtlen selle üle kindlasti järele!“ Mõtlesin sellele umbes kaks sekundit ja plaanisin siis esmaspäeva hommikul esimese asjana Rydelli kooli kontoris olla, et avaldust esitada!

Kui viimane lapsevanem viimase tüdruku ära viis, kukkus Regina suurele tugitoolile. "LÕPUKS ometi on nad läinud!"

Vaatasin ringi. Kuna meid oli seal ainult neli, tundus mu maja tühi.

Amanda ja Heather olid ikka veel ujumistrikoodes, ilmselt lootes basseinis rohkem aega veeta, aga nad ei käitunud nii. Nad olid mõlemad poolkatatoonilised, mängisid telefonidega ja saatsid ilmselt teistele peotüdrukutele sõnumeid peo kohta – milleks nad kõik siin olid.

Seisin tugitooli taga ja masseerisin Regina kaela ja ülaselga. „Mmm, see on hea tunne. Jätka samamoodi!“ hüüdis ta.

Jätkasin seda minuti, aga siis pakkusin välja: "Kuidas oleks, kui läheksime kuhugi, kus ma saaksin sulle korralikku massaaži anda."

Me mõlemad vaatasime tüdrukuid, kes küürutasid diivanil, mitte päris pikali, aga ka mitte päriselt istudes. Nad olid selgelt väsinud, avasid vaevu silmad, et mingile tekstisõnumile vastata, ja siis uinusid uuesti. Nad tundusid Reginast ja minust täiesti ükskõiksed olevat. Me lahkusime kiiruga, kuid vaikselt minu magamistuppa.

Regina lamas mu voodil, näoli alaspidi. "Olgu, Tiger, nüüd on aeg mulle kätte maksta. Ma vajan megamassaaži!"

„Üks megamassaaž tulekul!“ Istusin talle selili ja asusin ta õlgadele. Regina ohkas mõnust. Liikusin aeglaselt mööda ta selga alla, harutades samal ajal lahti ta topipaela.

Nihutasin end tagasi ta lühikeste pükste alla ja silitasin ta alaselga. „Võtame need ära,“ pakkusin välja. Niipea kui ma seda ütlesin, tegi ta lühikeste pükste nööbid lahti ja lükkas need nii kaugele alla kui käed ulatusid. Tõmbasin need ülejäänud osa alla, jättes ta helesinised aluspüksid paika. Teksapüksteta puudutasin ta tagumikku, lastes sõrmedel aeg-ajalt ta jalgade vahel liikuda. Liikusin allapoole ta reite suunas, puudutades ikka veel lühikesi puudutusi tema tundlikule kohale – teda veelgi kiusates. Märkasin, et ta aluspükstele tekkis märg laik ja see muutus iga puudutusega suuremaks.

Regina kudrutas: "Mmm, sa teed seda palju rohkem ja ma ei oota massaaži lõppu!"

„Oo, sa mõtled niimoodi?“ küsisin võrgutavalt, samal ajal uuesti ta jalgevahelt silitades. „Või sa mõtled niimoodi?“ Surusin sõrmed tugevamini läbi aluspesu mööda ta häbet. „Hmm, su aluspüksid on küll märjad!“

Ta peitis näo mu voodipesusse: "Mmmf! Jumal, sa ajad mind hulluks!"

Rahul olukorraga, millesse ma ta panin, jätsin ta armsad häbememokad hetkeks rahule ja masseerisin ta sääri ning seejärel masseerisin ta jalgu.

Lasin Reginal selili keerata, aga tekkis probleem. "Kurat, nüüd pean ma pissile minema. Kohe tagasi."

Aga ma hoidsin teda kinni. „Kallis, sa mäletad reeglit, mille me varem tegime.“ Ta vaatas mind imelikult, saamata aru, mida ma mõtlesin. „Kõik tüdrukud siin peavad mähkmeid kasutama.“ Ma naeratasin ja tegin kurja naeratuse. „Eriti kuna sa näed välja nagu oleksid end juba märjaks teinud!“ Libistasin sõrmega kiuslikult mööda ta väga niisket jalgevahe.

„Oh, sa oled üks kiimas pervert!“ vastas ta naeratades. „Olgu, ma mängin sinu mängu. Aga minu massaaž pole veel läbi – kaugeltki mitte!“

Võtsin virnast mähkme, mis alles oli. Libistasin Regina püksid aeglaselt alla, jälgides, kuidas jalgevahe kogu selle imelise niiskuse tõttu veel sekundiks ta häbeme külge kleepus. Seejärel libistasin talle ettevaatlikult mähkme selga. Regina oli pisike ja heas vormis, aga mähe polnud mõeldud laiemate puusadega täiskasvanud naisele. Õnnestus see talle rebenemata jalga panna, aga see oli viimse piirini venitatud. Sellegipoolest nägi ta peale selle pisut liiga väikese mähkme hämmastavalt seksikas välja.

"Olgu, kuidas sa tahad, et ma pissiksin? Püsti seistes? Istudes? Siinsamas lamades?"

"Jää ometi mu voodile ja lase mul näha, kuidas su mähe täitub!"

Regina peatus ja hingas sügavalt sisse. Välja hingates kuulsin tema mähkme jalgevahelt susisevat heli. Hetk hiljem hakkasid väikesed lillekujulised märgid kaduma ja mähkmepind paisus, täitudes tema uriiniga. Panin käe ta mähkmele ja tundsin, kuidas see soojalt paisus.

Lõpuks tühjenes Regina põis. Surusin põie vastu teda ja ta oigas: "Oh jumal, see toob mälestusi tagasi!"

Olin üllatunud, mida ta ütles. "Mälestused??"

„Rumal Mark – pea meeles, MA OLEN TÜDRUK! Mul oli ka teismeeas mähkmeid vaja. Nüüd ma mõtlen, miks ma üldse neist loobusin!“ Surusin ta paistes mähkme vastu ta jalgevahe. „Oh jumal, sa hakkad niisama seemnepurset tegema! Kiiremini! Ära lõpeta!“ Kuuletasin rõõmsalt, surudes kõvemini ja kiiremini. Ei läinud kaua, kui ta kangestus ja selg kaardus. „Oh jumal, jah!! Ahhl!“

Reginal kulus orgasmist toibumiseks peaaegu minut. "Mark, see oli pagana hea! (hinga) Aga sa tulid mulle liiga vara orgasmi. Arvasin, et saan enne õnnelikku lõppu veel massaaži!"

"Kes ütles, et ma olen lõpetanud? See oli alles õnnelik kesktee. Me pole veel õnneliku lõpuni jõudnud!"

Regina muigas: „No sel juhul olen ma täiesti sinu! Tee minuga, mida tahad!“ Ta laotas käed ja jalad mu voodil laiali.

Liikusin ta pea kohale ja masseerisin ta oimukohti ja peanahka. Seejärel masseerisin ta õlgu ja õlavarsi. Istusin ta puusadele ja tegelesin ta rindadega. Sel hetkel kaasasin oma suu naudinguinstrumendina. Suudlesin ta nüüdseks pringeid nibusid ja imesin neid, samal ajal kui mu käed neid silitasid. Regina oigas mõnuga. Liikudes allapoole, suudlesin ta kõhtu, samal ajal kui mu käed lõpetasid ta rindade silitamise. Veelgi allpool suudlesin läbimärg mähkme, mis tal ikka veel seljas oli, aga liikusin edasi ka ta jalgade juurde. Massaažisin iga jalga ja mõlemat jalga korralikult.

Lõpuks korraliku massaažiga hakkama saanud, naasin Regina mähkme juurde. Rebisin õrnalt küljed lahti ja eemaldasin selle, näidates talle, kui paistes ja raske see oli, enne kui selle ära viskasin. Võtsin salvrätikud ja puhastasin ta, seda tema häbelt kauem hoides. Nüüd puhas Regina nägi oma maandumisriba trimmiga nii ilus ja kutsuv välja. Ma pidin ta kohe saama. Rebisin praktiliselt lühikesed püksid jalast, lastes lahti oma väga erektsioonis peenise. Suudlesin ta peenist ja liikusin üles ta rindade juurde, suudeldes ja lakkudes seda kogu tee. Selleks ajaks, kui mu suu tema suuni jõudis, olin juba asendis, et temasse siseneda. Regina juhatas mind sisse ja ma sisenesin kindla tõukega, mis pani ta õhku ahmima.

Suutsin Reginasse kõvemini pumbata kui noortesse tüdrukutesse ja kasutasin seda ära. Olin isegi pisut agressiivne, aga tema tegi sama, tõugates iga tõukega vastu. Meil ​​mõlemal ei läinud kaua aega, kui jõudsime oma haripunktile lähemale. Viimase tõukega sain tema sees orgasmi ja tundsin, kuidas ta tupe kramplikult kokku tõmbus, justkui lüpsaks see mind aina juurde. Iga pritsiga vajutasin teda kõvemini, samal ajal kui mu keha püüdis instinktiivselt mu seemet tema üsas kaugemale saata (mitte et see midagi muudaks – ta võtab pille, mäletad?).

Veeresin tema pealt maha ja me lamasime kõrvuti, hingeldades. Regina pööras end, pani pea mu rinnale ja ma panin käe ümber ta. Mõtlesin päevasündmustele. Mulle väga meeldis täna kõigi noorte tüdrukutega mängida ja igaüks neist oli omal moel ainulaadne ja eriline. Ma ei vahetaks oma kogemusi ühegi nende tüdrukutega kogu Fort Knoxi kulla vastu. Aga nii imeline, armas ja seksikas kui iga tüdruk ka polnud, polnud kellelgi neist Regina kogemust ja kirge. Ta vastas mulle nii, nagu ainult täiskasvanud naine suudab – enesekindlalt ja ihaldusväärselt. Ma eeldan, et armastan oma noori tüdrukuid alati, aga Regina on teistsugune. Ta tuletab mulle meelde, kelleks iga mu armas noor tüdruk võib saada: armastavaks ja kirglikuks naiseks. Suudlesin teda õrnalt, et anda talle teada, et ma armastan teda. Otsustasin, et see on mu elu parim päev! Kui ma peaksin homme surema, sureksin õnneliku mehena.

Mõne aja pärast koputati mu magamistoa uksele. Heather karjus ukse tagant: "Ema, su telefon heliseb! Paistab, et see on sinu töö!"

Meil mõlemal oli raske püsti tõusta ja me kurtsime pidevalt. Regina kurtis veelgi enam, sest ta teadis, et töölt nädalavahetusel tulev kõne ei saa olla hea asi. Me mõlemad riietusime ja läksime elutuppa. Heather ja Amanda olid jälle ärkvel ja vaatasid tagaaknast basseini poole. Oli üsna selge, mida nad tahtsid.

Regina helistas oma kontorisse. Pärast lühikest vestlust pani ta toru ära. "Kurat! Kontorisse murti sisse. Nüüd pean ma minema ja oma meeskonna toimikud inventuuri tegema ning juurdepääsukontrolli tegema. Ma tõesti vihkan, kui see juhtub!"

„Kes tahaks ravimifirma kontorisse sisse murda?“ küsisin ma. Tagantjärele mõeldes oli see ilmselt naiivne küsimus.

„Oh, sa oleksid üllatunud...“ alustas Regina ütlemist, „...aga ma arvan, et sul on parem mitte teada.“ Ta naeratas. „Oh, aga ära muretse. Ma hoolitsen selle eest, et su peenisepillide varu oleks ohutu!“ Ta haaras mu jalgevahelt ja pigistas mind kiirelt, õrnalt.

Nõustusin Heatherit ööseks enda juurde jätma, kuna Regina pidi hilisõhtuni oma kontoris olema. Regina kallistas meid kõiki ja lahkus.

Kui Regina oli läinud, pöörasid mu kaks lemmikute eelpuberteedit tähelepanu minu poole; või õigemini, kuidas mind veenda, et ma lubaksin neil uuesti basseini minna. „Onu Mark/härra Mark, kas me PALUN saaksime basseini minna? Ilusad, palun?“, vaatasid nad mõlemad oma suurte siniste ja pruunide silmade ja anuva naeratusega mulle otsa.

Ausalt öeldes oleksin ma neil ujuda lasknud, kui nad oleksid vaid otse palunud. Aga nad tegid sellest nii suure numbri, et ma ei suutnud kaasa mängimisele vastu panna. "No ma ei tea, tüdrukud. Kui väga te ujuda tahate? Mida te oleksite nõus basseinis mõnda aega tegema?"

„Me teeme ükskõik mida!“ hüüdsid nad. „Me peseme nõud!“ ütles Heather. „Me koristame põranda!“ lisas Amanda. „Me isegi...“ Nad vaatasid teineteisele otsa ja noogutasid: „...Koristame tualeti ära!“ Heather lõpetas Amanda lause. Amanda tegi selle peale grimassi, kuid oli ikkagi nõus.

„Tüdrukud, seda ma silmas ei pidanudki.“ Nad polnud võrgutamismängus veel eriti osavad. „Alustuseks mõtlesin pigem mõlemalt teist ühele pikale suudlusele.“

„Oo, SELLINE asi!“ Mõlemad tüdrukud vaatasid teineteisele meeldiva üllatusega otsa. Istusin diivanile ja kumbki tüdruk istus mu ühele jalale. Nad suudlesid kordamööda mu huuli pikkade kirglike suudlustega. Panin käe ümber iga tüdruku, libistades oma käed puusadelt nende väikestele rindadele.

"Oh tüdrukud, (suudlus) te olete mõlemad imelised! (suudlus)" Nautisin nende kiindumust täiel rinnal. "Kas te oleksite nõus teineteist suudlema?"

Nad vaatasid teineteisele lühidalt otsa, naeratasid ja suudlesid. Võtsin Amanda käed ja panin need Heatheri rindadele ning tegin sama Heatheri kätega. Mõlemad võtsid asja rahulikult ja jätkasid. Oli nii põnev näha oma kahte kauneimat tüdrukut teineteist armastamas. Mu erektsioon pingutas mu pükse. Nii et võtsin nende käed ja panin need oma kubemele. Nad said sõnumist kiiresti aru ja pöörasid tähelepanu mulle. Nad põlvitasid põrandal ja tõmbasid mu püksid alla, vabastades mu väga jäiga erektsiooni. Amanda ja Heather suudlesid ja hõõrusid kordamööda mu peenist. Nad hoidsid mu peenist kohmakalt, kuna nad ei olnud kindlad, kuidas mind kahekordselt panna, kuid nende entusiasm korvas igasuguse oskuse puudumise. Kordade vahel suudlesid nad teineteist. Vaatepilt, kuidas need 10% ja 11-aastased tüdrukud mind silitasid ja suudlesid, oli tõepoolest taevalik ja sellest piisas, et viia iga mees oma piirini. Mul õnnestus neid oma haripunkti eest hoiatada, just õigel ajal, ja pritsisin kaks korda mõlemale näkku. Valged spermaribad nende ninadel ja põskedel muutsid need niigi ilusad tüdrukud veelgi ilusamaks.

Olin ikka veel oma orgasmist vapustatud, kui Heather ja Amanda uuesti teineteisele otsa vaatasid ja maitsmiseks teineteise nägu lakkusid.

„Mmm, see on kuidagi soolane ja magus.“ Heather nurrus. „Mulle meeldib.“

Jah, see on parem kui Treeneri kraam," vastas Amanda, "ja seda on siin rohkem."

Mõlemad tüdrukud itsitasid, pühkides sõrmedega teineteise nägusid. Kui nad olid puhtad või nii puhtad kui võimalik, pöördusid nad minu poole ja küsisid: "Kas me saame nüüd ujuma minna?"

Suutsin vaid noogutada ja tagaukse poole osutada. Mõlemad tüdrukud hüppasid rõõmukiljatuste saatel püsti ja jooksid tagaukse juurde. Mul õnnestus karjuda: "Ära jookse terrassil!" Nägin, kuidas nad mõlemad koheselt peatusid ja seejärel kiirelt tagaukse kaudu välja jooksid.

Mul kulus minut, et end koguda ja uuesti riidesse panna, enne kui tagaaeda läksin. Amanda ja Heather olid juba basseinis ja sulistasid seal ringi. Nad leidsid kaks basseininuudlit ja sulistasid nendega, kuid avastasid kiiresti, et need on ujuvuse poolest paremad kui pritsimise poolest. Nad istusid jalgade vahel nuudlitel, et need paremini pinnal püsiksid; mitte et nad neid vajasid – nad on mõlemad suurepärased ujujad. Mõne aja pärast lõpetas Amanda ujumise ja hakkas oma nuudlit sikutama.

Heather märkas seda: "Amanda, mida sa teed? ... Kas sa oled..."

Amanda lihtsalt noogutas ja naeratas.

Nähes Amandat basseinimänguasjal mõnulemas, otsustasin ka mina basseini hüpata ja seda nautida – olgu, et Amandat nautida. Ta ei näinud mind tema juurde ujumas ja ma kallistasin teda tagantpoolt. Alguses oli ta üllatunud, aga siis nautis ta kallistust, pugedes vastu mu rinda. Silitasin ta esikülge ja suutsin ta bikiinitopi lahti paeluda ning selle eemale tõmmata, paljastades ta pisikesed rinnad. Amanda ohkas ja kummardas pea tagasi mu õlale. Suudlesin ta kõrva ja näksisin seda õrnalt, pannes ta kiljuma. Libistasin ühe käe mööda ta kõhtu jalgevahele, kus hõõrusin õrnalt läbi ta napi bikiinipõhja jalgade vahelt. See oli nii napp, et oli lihtsam lihtsalt pisike vahetükk kõrvale lükata ja otse Amanda häbet paitada. Ta pööras pea minu poole ja me suudlesime prantsuse keeles, kui ma tema jalgade vahelt masseerisin. Bassein oli nüüdseks kadunud; teda toetas ainult minu käsi jalgade vahel. Amanda katkestas meie suudluse, peamiselt seetõttu, et ta hingas liiga raskelt, kui orgasm lähenes. Hoidsin tempot ja pistsin sõrme ta tuppe, viies ta üle ääre. Amanda karjus nii valjusti, et kartsin, et naabrid võivad kuulda, aga arvestades lärmi, mis suurema osa pärastlõunast kestnud oli, kahtlen, kas keegi oleks seda märganud.

Pärast orgasmist toibumist pööras Amanda ringi, kallistas ja suudles mind. "OMG! (suudlus) See oli täiesti hämmastav! (suudlus) Onu Mark, ma armastan sind! (suudlus)"

Vastasin kiindumusele rõõmuga, aga siis nägin basseini ääres Heatherit meid jälgimas. Ma ei saanud jätta teda lihtsalt pealtvaatajaks. Andsin Amandale veel ühe suudluse, seejärel sukeldusin ja ujusin vee alla Heatheri juurde, kus nägin, et tal oli oma käsi jalgade vahel. Ikka veel vee all haarasin ta puusadest ja suudlesin ta rinnakübarat läbi bikiinipõhja. Liikusin mööda Heatheri torso ülespoole, suudeldes igat osa, kuni pinnale tõusin. Tema teetassi suurused rinnad olid täpselt veepiiril ja ma suudlesin neid ka läbi bikiinipõhja. Samal ajal kui ma tema rindu suudlesin, sirutasin käe, harutasin ka ta ülaosa sideme lahti ja tõmbasin selle eemale.

Jätkasin suudlemist tema paljaste rindadega, kui mu käsi leidis tee taas ta tagumikule. Lükkasin napi kanga kõrvale ja silitasin otse ta vulva. Heather hakkas raskemini hingama ja oigama. Suudlesin end ta kaelani ja lõpuks ta huulteni. Mu vaba käsi võttis üle ta rindadega mängimise. Heather oli juba lähedal, nii et panin kaks sõrme ta tupesse. See aitas ja Heather saavutas orgasmi mu käel istudes. Õnneks ei karjunud ta kaugeltki nii valjult kui Amanda.

Kui ta toibus, kallistas ja suudles Heather mind ka. "(suudlus) Aitäh, härra Mark! (suudlus) Sa paned mind nii hästi tundma!"

Tüdrukud jätkasid palja ülakehaga ujumist ja mina jäin nendega basseini. Proovisime paar võistlust, aga keegi meist ei ujunud päris kõige kiiremini. Me kõik hakkasime väsima. Kui ma teatasin, et on aeg välja minna, protesteerisid nad vaid natuke. Nad kurtsid pigem kõigi basseinimänguasjade ärapanemise kui ujumata jätmise üle.

Jällegi toas oli meil õhtusöögiks pitsa ülejääke. Seda oli kiire ja lihtne üles soojendada ning mul oli seda ikka palju alles. Tüdrukud hakkasid kindlasti tempot maha võtma. Minu jaoks oli see okei, sest ma olin ka väsinud. See oli pikk ja aktiivne päev meie kõigi jaoks. Lasin tüdrukutel pärast õhtusööki ööriided selga panna, kaasa arvatud mähkmed.

Hakkasime lastekanalit vaatama, aga mõne aja pärast said tüdrukud teise (või oli see kolmas) hingetõmbe ja hakkasid saate tegelaste kohta lobisema. Oli stseen, kus eelkooliealine poiss ja tüdruk said esimese suudluse ja tüdruk tantsiskles ringi nagu oleks ta taevas.

„... Näed, ta on Twitteris, täpselt nagu su ema eelmisel nädalal!“ kommenteeris Amanda.

„Mh, Twitter – mis? Mis sõna see on?“ Heather oli Amanda kommentaari peale jälle segaduses.

„Tõesti, Heath, sa pead uute filmidega kursis olema!“ harutas Amber. „Onu Mark, kas me saaksime Bambit vaadata?“

„Olgu, muidugi,“ vastasin ma, „aga Bambi pole uus film. See tehti ammu enne meie kõigi sündi, kas sa ei teadnud seda?“

„Mitte mingil juhul!“ vaidles ta vastu, „nägin seda esimest korda alles eelmisel aastal. Ma tean, sest käisin neljandas klassis. Nii et, ei!“

„Jah, aga see pole nii... Kui sa filmi vaatad, siis pole nii, et... Pole hullu. Vaatame lihtsalt.“ Me olime kõik väsinud ja ma teadsin, et ma ei saa seda vaidlust võita.

Leidsin filmi internetist ja tüdrukud kaisutasid mind, kui me seda vaatasime. Poole filmi peal magasid nad mõlemad sügavalt. Oleksin võinud ühe neist magama viia, aga mitte mõlemad. Seega lasin neil lihtsalt enda peal magada, kuni film lõppes. Kui lõpumuusika mängima hakkas, äratasin nad mõlemad üles, et magama minna. Nad protesteerisid vaikselt, peamiselt seetõttu, et nad jäid suurema osa filmist ilma, aga mõlemad loivasid aeglaselt Amanda tuppa. Kontrollisin nende mähkmeid, et need mõlemad oleksid kuivad, ja panin nad voodisse. Enne kui ma toast lahkusin, magasid nad mõlemad uuesti. Olin ka kurnatud, nii et sättisin end magamaminekuks valmis ja jäin mõne minuti pärast oma padjale pihta.

Keset ööd äratas mind liikumine enda ümber. Avasin silmad ja nägin Amandat ja Heatherit mu voodisse ronimas.

"Mis toimub, tüdrukud?"

„Mul oli halb unenägu,“ vastas Heather.

„Ja ta äratas mind üles ja siis ma kartsin ka,“ lisas Amanda . „Nii et me tulime siia. Kas me saaksime palun sinuga kuskil turvaline magada?“

Ma ei suutnud kahte hirmunud tüdrukut eemale pöörata. Kallistasin neid mõlemaid. "Olgu, muidugi. Ma hoian sind turvaliselt, aga palun ära nihele. Ma vajan ka und."

Tüdrukud nihelesid, suutmata end mugavalt sisse seada, aga lõpuks võtsid nad öösärgid jalast ja viskasid need põrandale, et nad saaksid minuga nahkkontakti saada. Ma kindlasti ei pannud seda pahaks, aga peamiselt olin rõõmus, et nad lõpuks maha rahunesid. Amanda keeras end minust eemale, aga hoidis kinni mu käest, millega ma teda kallistasin. Tema mähkmega tagumik suruti vastu mu külge. Heather pani oma pea mu rinnale ja käe üle mu kõhu. Hetk hiljem kuulsin Amandat kergelt norskamas. Heather itsitas oma parima sõbra norskamise peale. Amanda lõpuks vaikis, aga siis tundsin, kuidas tema mähe mu külje vastas laienes ja see tundus soe. Ta märjas unes oma mähkmeid! See tõi meelde eelmise nädala mälestused ja ma sain peaaegu kohe erektsiooni.

Heather pidi märkama minus muutust. „Härra Mark, kas teiega on kõik korras?“ sosistas ta.

Sosistasin vastu: "Jah, minuga on kõik korras, aga ma arvan, et Amanda tegi just mähkme märjaks."

Heather sirutas käe Amanda poole: „Mhmh. Ta on märg.“ Ta puudutas kogemata mu erektsiooni. „Kas su asi on nii suur?“

"Jah, kullake, aga sa ei pea selle pärast muretsema. See läheb ise alla."

Ta lamas minuti vaikides ja sosistas siis: "Mu halb unenägu oli see, et kõik vihkasid mind ja keegi ei armastanud mind."

„Noh, ma armastan sind väga, kullake, ja ma tean, et Amanda ka.“ Suudlesin ta otsaesist.

„Härra Mark, kas te... ma mõtlen, kas mina... te ütlesite, et seks on armastuse küsimus, eks?“ Heather lobises ja püüdis midagi öelda.

"Jah, on küll. Armastus on seksi juures kõige tähtsam."

„Noh, kas sa... ma mõtlen, kas ma saaksin, ee, sulle näidata, kui väga ma sind armastan?“ kokutas ta. „See aitab mul end tõesti paremini tunda.“ Ta pani käe mu aluspükstele.

Seega sa tahad...

„Kas ma saaksin sind palun seemnepursega orgasmini viia?“ anus ta. „Ma olen kindel, et kui ma suudan sind armastada, siis mu halb unenägu ei tule enam tagasi.“

Jah, see kõlas väga klišeelikult. Heather tahtis mind eemale peletada, et halba unenägu eemale peletada. Ma ei suutnud seda loogikat järgida, et oma elu päästa. Huvitav, kas tüdrukute ajus on midagi, mis on programmeeritud loogikavastaseks (kas selline asi üldse on olemas?). Igatahes polnud see tegelikult oluline. Heather vajas lohutust ja seda ta tahtiski.

"Olgu, muidugi, kullake, aga proovime Amandat mitte äratada."

Libistasin Heatheri poolele teki alla, et ta saaks minuga kokku puutuda. Hakkasin aluspükse alla laskma, aga ta peatas mind, nõudes, et teeks seda ise. Tal oli raskusi, aga ta sai sellega hakkama. Ta istus mu kõrvale ja pani käe õrnalt ümber mu peenise. Juhendasin teda, et ta pigistaks veidi tugevamini ja kui kiiresti ta liiguks.

Amanda magas mu kõrval mähkmes, mille ta just märjaks tegi, ja Heather istus palja ülakehaga ja silitas pingsalt mu peenist. Ei läinud kaua aega, kui tundsin orgasmi lähenemas. Sosistasin Heatherile, et see on lähedal ja et ta kiirendaks tempot. Ta tegi nii, nagu ma palusin, vaadates ikka veel pingsalt mu erektsioonis peenist, nagu see oleks ainus asi maailmas, mis loeb. Hetk hiljem sain orgasmi. Löösin talle näkku, juustesse ja rinda. Tundus, nagu oleks ta meelega püüdnud mu spermat endale peale pritsida.

Kui ma toibusin, nägin teda naeratamas ja ohkamas, nagu oleks ta mingi suure ülesandega hakkama saanud. Heather pingutas, et mu aluspüksid uuesti üles libistada, ikka veel nõudes, et ta seda ise teeks. Seejärel heitis ta pikali nagu ennegi, pea mu rinnal ja väikesed rinnad õrnalt vastu mu külge surutud. Ta ei vaevunud end pesema.

Heather ohkas: „Tänan teid, härra Mark. Tunnen end nüüd palju paremini.“

Mul oli kindlasti ka parem tunne, aga see polnudki kogu asja mõte. „Kas sa tunned end nüüd armastatuna?“

„Mhmh. Su armastus on kõikjal mu ümber. Nüüd võin magada.“ Heather suudles mu rinda ja kaisutas mind veel rohkem.

Lamades oma kahe armsa väikese tüdruku vahel, jäin kiiresti magama. See oli parim öö, mis mul kunagi olnud on. Tundsin end maailma õnnelikuma mehena. Mul polnud aimugi, et õnn võib olla väga hea – või väga halb.

9. päev - pühapäev

Ärkasin magamistuppa siseneva päikesevalguse peale, aga olin ikka veel uimane ja nautisin oma poolune olekut. Tundsin enda kõrval kahte sooja keha, ühel pool Amandat ja teisel pool Heatherit. Heatheri pea oli endiselt mu rinnal. Tundsin, kuidas tema soe hingeõhk mu rinda kõditas, aga ma ei tahtnud veel ärgata.

Pöörasin temast ära ja panin käe Amanda ümber. Heather kaisutas mind veelgi lähemale ja pani käe minu ümber.

Mäletan, et nägin unes, kuidas keegi hüüdis mu nime. Keegi otsis mind. Ma ei olnud eriti huvitatud sellest, et mind leitaks, sest olin nii rahul. Otsija aga lähenes. See oli naine ja ta kõlas nii ehedalt.

„Mark! Ma olen terve hommiku sulle helistanud ja... MIDA SA TAEVA NIMEL TEED?!?!“ See oli Cindy hääl ja ma hakkasin taipama, et see polnud uni. Avasin aeglaselt silmad, vaatasin üles ja nägin oma õde magamistoas seismas ja mulle karjumas. „Mark, kõige püha pärast, PALUN ütle mulle, et ma ei näe seda, mida ma arvan, et näen!“

Vaatasin ringi. Amanda oli minu ees ja Heather oli minu taga, me kõik hoidsime teineteisest kinni. Tekk kattis meid vaid osaliselt, näidates Cindyle, et me kõik olime palja ülakehaga. Cindy nägi ilmselt ka põrandal olevaid öösärke. Seda ei saanud varjata ega teeselda, et see oli midagi muud. Vähemalt kattis tekk mu kõhualust ja hommikust pesu ning tüdrukute mähkmetega pükse – vähemalt esialgu.

Tõusin istukile, hoides oma kõhulihaseid kaetud. Tüdrukud hakkasid lärmi peale ärkama. Tunnistasin häbelikult: "Mul on nii kahju, õeke..."

„Ära palun vabandust, õeke!“ nähvas ta vastu. Siis nägi Cindy Heatherit. „Ja Heatherit ka?? Issand jumal, Mark, kas sellest ei piisa, et sa hävitad ühe tüdruku elu, et sa pead hävitama nad mõlemad?“

„Tere hommikust, ema. Ma igatsesin sind,“ ütles Amanda silmi hõõrudes.

„Amanda Summers! Tule kohe voodist välja! Noored tüdrukud EI TOHIKS magada... vastikute meestega! Kõik mehed on sead!“ Cindy haaras Amandal käest ja tõmbas ta mu voodist välja, paljastades märja mähkme. „Mis see on? Mingi... mähe?? Mark, mis kuri ja vastik pervert sa oled??“

„Onu Mark pole vastik, ta on ju mu onu!“ protesteeris Amanda. „Ja see on sellepärast, et ma nüüd voodi märjaks tegin. Näed?“ Amanda näitas emale, kui paistes ta mähe oli.

„Mu beebitüdruk EI märja voodit! Mida sa mu beebiga tegid?!“ Cindy vaatas Amandat, aga ma teadsin, et ta mõtles seda minu jaoks.

„Ta teeb tõesti märjaks...“ üritasin Cindyle vastata.

„Ole vait!“ nähvas Cindy ja põrnitses mind. Tal polnud enam mingit mõistust. Mitte et ma teda süüdistaksin; kui ma oleksin tema olukorras ja oleksin nähtust šokeeritud, läheksin mina ilmselt ka hulluks.

„Preili Cindy, mis viga on?” kuulsin Heatherit enda selja tagant ütlemas.

Cindy märkas Heatherit uuesti. „Heather, tule kohe voodist maha ja eemale selle kohutava patuse mehe juurest! Ma viin su koju.“ Kui Heather voodist välja ronis, nägi Cindy teda paremini, kuivanud spermat ta rindadel ja juustes. „Kas see on...?? Mark, sa kuri värdjas, sa kuritarvitasid neid tüdrukuid oma lihaliku iha nimel! Oota vaid, kuni Regina sellest kuuleb! Te olete kõik ühesugused mehed!“ Ta pöördus tüdrukute poole: „Minge mõlemad, pange riided selga! Ma viin teid koju. Ma ei taha, et kumbki teist siia enam kunagi tagasi tuleks!“

Heather protesteeris: "Aga ema ütles, et ma võin siin olla!"

Mul polnud mingit võimalust Amanda eest rääkida, aga ma teadsin, et võin rääkida Heatheri eest: "Cindy, oota! Regina TEAB sellest ja ta kiidab selle heaks."

„Oo jaa, muidugi,“ vastas Cindy sarkastiliselt. „Nagu iga ema laseks oma tütre kellelgi nagu... nagu sina ära rikkuda!“ Cindy pöördus uuesti tüdrukute poole: „Ma ju ütlesin, et minge mõlemad, pange riided selga. MINE!“ Tüdrukud tormasid toast välja, pigem hirmust kui kuuletumisest.

"Helista Reginale," ütlesin ma.

"Ära muretse, Regina saab varsti teada ja me mõlemad anname sulle, mida sa väärid!"

„Helista talle kohe,“ nõudsin ma. „Ma pakuksin sulle oma telefoni, aga see läks eile katki.“ Osutasin purunenud ümbrisele, mis kunagi oli minu telefon.

Ta vaevu märkas mu katkist telefoni. „Sa blufid! Aga ma arvan, et ma HELISTAN Reginale kohe. Nii pole sul aega mingit nõmedat vabandust välja mõelda.“ Cindy võttis telefoni välja ja helistas. „Regina? ... Jah, ära sellest hooli. Kuule, ma olen siin Marki juures ja sa ei arva iialgi ära, mida see limapall meie tüdrukutega tegi ... Ee, jah ... Regina, ta magas nendega – alasti! ... Ja kuule, mu pervert vend pani nad mähkmetesse! ... Mida? ... Tema paneb? ... Oh, vabandust. Ma ei teadnud ... Aga nad magasid koos, alasti! Ja ta sundis neid ka, ma ei oska seda öelda, temaga seksima! Ma viin Heatheri sellest pahede pesast välja ja toon ta sinu juurde tagasi ... Mida?? ... Ja sina oled sellega nõus? Kas sa oled hull?? ... Regina, sa teed suure vea! ... Olgu, ma luban, et jätan Heatheri siia, aga meie oleme läbi!“ Cindy pani toru ära, peaaegu nuttes. „Kas ma olen siin ainus terve mõistusega inimene? Noh, Regina võib olla sinu hälbiva sarmi poolt pimestatud, aga mina mitte. Ütle mulle üks hea põhjus, miks ma ei peaks sulle praegu politseid kutsuma!“

Ma peatusin hetkeks, püüdes hinnata, kas ta hammustab mu pea otsast, kui ma suu lahti teen.

"Kas ma võin nüüd rääkida?"

"Parem ütle midagi paganama head, muidu on see viimane asi, mida sa kunagi ütled!"

„Cindy, vabandust. Vabandust, et ma sulle valetasin. Ma reetsin su usalduse, pettes sind Amanda ja minu kohta. Lasin oma tunnetel Amanda vastu endast võitu saada. Sa oled mu õde ja see tähendab, et sa väärid paremat kui see, mida ma sulle tegin. Aga palun saa aru, et ma tõesti armastan Amandat. Sina ja Amanda olete perekond. Ma ei teeks kunagi tahtlikult midagi, mis teda haavaks, ja mul on nii väga kahju, et ma sulle haiget tegin. Eriti pärast seda, mida sa Dereki kohta ütlesid. Võid minuga teha, mida soovid. Helista politseisse, kui tahad, ma ei hakka vastu. Pea meeles, et minu kavatsused Amanda suhtes on alati olnud armastusest lähtuvad.“

Cindy võttis hetke, et mu sõnu seedida. „Olgu, ma ei kutsu politseid. Aga AINULT sellepärast, et sa oled mu vend. Ja sa pead lubama, et sa Amandat enam mitte kunagi ei näe. Mitte mingit kontakti. Ei mingeid telefonikõnesid, sõnumeid, mitte midagi. Mitte kunagi.“

Kas ma ei näe oma armsat Amandat enam kunagi? Oleksin eelistanud, et ta oleks politseisse helistanud, aga ma polnud vaevalt läbirääkimispositsioonil. "Olgu, mida iganes sa ütled, õeke. Ma luban."

Cindy lisas: „Oo, ja sa pole enam mu vend ega Amanda onu. Sa ei ole meile enam mitte midagi.“

Kärpimisi tuli aina juurde. Ma võpatasin, kui ta seda ütles. Vangla nägi aina parem välja. Vähemalt vanglas olles võisin ma ikka väita, et mul on perekond. Aga jällegi pidin ma kuuletuma. "Olgu, me pole enam perekond." Ma pidin siiski küsima: "Kas ma saaksin vähemalt Amandaga hüvasti jätta?"

„Mida?? Sa arvad pärast seda, mida sa temaga tegid. et ma lasen sul talle ühtegi sõna öelda?“ Ta näis taipavat, et kaotab jälle enesevalitsuse ja rahustas end maha. „Ma räägin talle sinu eest. Ja ma hoolitsen selle eest, et ta mõistaks, et ta ei näe sind enam KUNAGI.“

„EI! Ärge mind ära viige! Ma armastan onu Marki!“ karjus Amanda ukseavast. Ma ei tea, kui palju ta kuulis, aga kindlasti kuulis ta piisavalt.

Cindy pöördus Amanda poole ja haaras tal käest kinni. „Amanda Summers, ära tee seda veelgi raskemaks. Sa tuled kohe minuga koju!“ Seejärel pöördus Cindy Heatheri poole. „Heather, ma lubasin su emale, et ma ei vii sind siit ära. Aga kuna ta on selle värdja poolel, siis ma ei saa lasta sul enam Amanda lähedal olla.“ Lõpuks pöördus ta minu poole. „Sul ja Derekil võivad olla oma privaatsed haaremid, kui tahate. Te mõlemad põlete põrgus selle eest, mida te olete teinud. Ja kui Regina tahab sinu poolel olla, siis põleb tema ka põrgus!“ Amanda kannul tormas Cindy mu magamistoast ja majast välja. Amanda karjus kogu tee välja, anudes, et teda minult ära ei võetaks. See oli kõige kohutavam heli, mida ma kunagi kuulnud olin.

Heather jooksis nuttes minu juurde ja ma kallistasin teda. "Härra Mark, miks ma enam Amandat ei näe? Mida ma valesti tegin?"

Ma soovin, et ma saaksin aru, miks lapsed alati näivad end tragöödiates süüdistavat. "Sa ei teinud midagi valesti, kullake, mina tegin. Ma tegin oma elu suurima vea. Ma valetasin oma õele tema elus kõige tähtsama inimese kohta. See on minu süü, et sa ei saa enam Amandat näha ja mul on selle pärast nii kahju." Ma hoidsin Heatherit pikka aega süles.

Mõtlesin paluda Heatheril Reginale helistada, aga siis kuulsin uksekella. Kuulsin nõrgalt Regina häält väljast: "Mark, see olen mina! Palun lase mind sisse!" Saatsin Heatheri oma ema sisse laskma, kuni ma riidesse panen.

Hetk hiljem tormas Regina mu magamistuppa ja kallistas mind. „Oh, Mark, mul on nii kahju, et see juhtus! See kõik on minu süü! Ma surusin su sellesse kõigesse. Kas sa suudad mulle kunagi andestada?“ Hoidsin Reginat enda lähedal ja kui Heather tuppa tuli, liitus ta minuga ning me kõik kolm kallistasime teineteist.

„Oh, kallis, see polnud sinu süü. Ma tegin seda kõike silmad pärani lahti. Ma väärin kõike, mida Cindy minuga teeb. Aga tõelised ohvrid on siin tüdrukud.“ Ma vaatasin Heatherit. „Kallis, sina ja Amanda kannatate selle all kõige rohkem ja seda ma kõige rohkem kahetsen.“

Ma sain Reginale teada kõigest, mida täna hommikul räägiti, kuidas Cindy minust lahti ütles ja keelas mul Amandaga igasuguse kontakti luua ning kuidas Heather ei tohi Amandat enam näha. Regina hakkas juba vihastama. "Heather ei tohi Amandat näha?? Ma peaksin talle kohe helistama ja ütlema, milline jama ta on..."

„EI!“ peatasin ta. „Sa ei tee midagi sellist! Ja ära kutsu Cindyt nii!“

Regina vastas: "Aga ta ju hülgas su! Ja ta karistab tüdrukuid, kui see pole nende süü!"

„Aga „mina“ reetsin ta,“ vaatasin Reginale silma. „Ma valetasin talle – Amanda ja minu kohta. Ma tegin talle rohkem haiget, kui tema mind iialgi suudaks, eriti kuna ta on Dereki petmise tõttu haavatav. Pealegi, Cindy võis mind hüljata, aga mina ei hülga teda.“

Regina vaatas mulle otsa. „Sa ei anna temast alla, eks?“

„Ma ei anna NENDEST alla. Ma pean selle kuidagi uuesti korda tegema. Aga praegu pean ma vähemalt Cindy soovidele kuuletuma. Ma loodan vaid, et asjad ei lähe hullemaks.“

Mul oli vaja natukeseks ajaks kodust välja saada, seega läksime välja hommikust sööma. Otsustasime linnast välja sõita, et vältida tuttavatega kohtumist. Vajasime privaatsust, et oma haavu ravida. Pärast seda läksin telefonipoodi telefoni välja vahetama. Õnneks sain kõik oma andmed tagasi ja lõpuks sain kätte kõik Cindy tekstid ja telefonisõnumid eilsest ja tänasest hommikust. Ta ütles, et viskas Dereki nädalaks nende majast välja ja et ta on tänulik, et saab loota vähemalt ühele mehele – minule. See pani mu südame sügavamale vajuma. Kui ta vajas minu tuge rohkem kui kunagi varem, alt vedasin ma. Pole ime, et ta nii käitus.

Kuna Regina ikka veel koju minna ei soovinud, kutsus ta mind enda juurde. Me ei teinud seal suurt midagi, vaatasime enamasti telekat ja kaisutasime. Jäin lõunani, aga keegi polnud väga näljane ja sõime vaid natuke. Teadsin, et pean koju tagasi minema, tahtsin ma seda või mitte. Kodus kogusin Amanda asjad kokku ja pakkisin need tema kottidesse. Cindy tiris Amanda minema enne, kui ta pakkida jõudis. Teadsin, et olen viimane inimene, kellega Cindy rääkida tahtis, aga pidin Amanda asjad tagastama. Valmistusin keeruliseks vestluseks ja helistasin talle.

Cindy vastas telefonile karmilt. „Mida sa tahad?“

Õde, ma pean...

Ära kutsu mind õeks. Ma pole enam su õde!

Proovisin uuesti. „Vabandust. Cindy, ma pean Amanda asjad tagastama. Pakkisin need kokku. Kas sa tahad, et ma toon need siia või...“

„Ära julge tema asju puutuda! Sa oled teda juba liiga palju „katsutanud“!“ See vestlus ei edenenud hästi.

"Noh, tema asjad on juba pakitud, aga kuidas ma need sulle tagasi saan?"

„Ma tulen ja toon ta asjad kokku. Ma ei taha, et sa mu maja lähedalegi läheksid. Olen 20 minuti pärast kohal.“ Tema viha oli veel suurem, aga vähemalt pakkus ta mulle lahenduse. Ta pani toru ära hüvasti jätmata.

30 minutit hiljem helises mu uksekell. Avasin ukse ja lasin Cindy sisse. "Cindy, sa ei pidanud koputama. Su kood töötab ikka veel minu uksel."

„Muuda see ära. Ma ei taha seda enam,“ vastas ta külmalt. „Ja Amandal parem ärgu olgu ka koodi.“

„Ära muretse, tal pole telefoni. Tal pole seda kunagi olnudki. Sain oma telefoni korda ja sain lõpuks kätte su sõnumid eilsest õhtust ja tänasest hommikust. Mul on sinu ja Dereki pärast kahju, aga ma arvan, et sa tegid temaga õigesti. Aga veel rohkem on mul kahju, et ma polnud sinu jaoks olemas, kui sa mind vajasid.“

Cindy nägi peaaegu välja, nagu kavatseks ta mu vabanduse vastu võtta, aga ta tegi näo taas karmiks. „Te olete kõik ühesugused, mehed. Te tahate ainult ühte asja ja teid ei huvita, kelle elu te selle saamiseks rikute!“ Ta võttis Amanda kotid üles ja hakkas ära pöörama.

See tegi haiget. Ma ei tahtnud kunagi kellegi elu rikkuda, kõige vähem Amanda oma. „Cindy, oota!“ Ta peatus ja pöördus minu poole. „Palun ära karista Amandat ja Heatherit selle eest, mida ma tegin. See polnud nende süü. Ma palun sind, et nad saaksid jälle sõpradeks.“

Cindy jäi kindlaks. „Regina tegi oma seisukoha täna hommikul üsna selgeks. Mingil hullumeelsel põhjusel, ainult jumal teab, miks, tundub talle, et see, mida sa tegid, oli lihtsalt tore ja lahe. Ma ei saa takistada tal Heatherit rikkumast, aga ma SAAN Amandat sinu patuste tegude eest kaitsta. Ma pean Amandat kaitsma.“

Ma teadsin, mis põhjus oli. Ma mäletasin Regina lugu, aga see polnud minu asi seda rääkida. "Räägi vähemalt Reginaga, palun. Võib-olla tema oskab sulle selgitada..."

Cindy katkestas mind. „Ei. Pole ühtegi võimalikku seletust, mis õigustaks seda, mida tema – JA SINA – tegid. Hüvasti, Mark, ja ma ei taha sind enam kunagi näha.“ Selle peale võttis Cindy Amanda kotid, istus autosse ja sõitis minema.

Veetsin pärastlõuna oma maja ja tagaaeda koristades. Vaatamata ausale pingutusele, mida kõik tüdrukud pärast pidu koristamiseks nägid, oli mu maja ikka veel segaduses. Leidsin peokaunistuste jäänuste hulgast kadunud aluspüksid, avatud kondoomi ja tuubi määrdeõli. Viskasin need kõik prügikasti. Samuti parandasin korralikult terrassil oleva augu. Kui mitte midagi muud, siis töö andis mulle midagi teha ja hõivas mu mõtteid. Õhtusöögiks oli mu maja lõpuks jälle puhas. Tundsin end... võib-olla mitte paremini, aga vähem halvasti. Olin piisavalt näljane, et endale kerge õhtusöök teha. Just siis, kui olin sööma istunud, kuulsin oma välisuksele kõva koputust.

Avasin välisukse ja nägin seal seisvat kahte politseinikku. Hetkeks arvasin, et Cindy andis mu üles, kuigi ta ütles, et ei tee seda. Mõtlesin endamisi: "Noh, mu elu on nüüd läbi. Ma ju ütlesin, et lähen rahuga minema."

„Härra Michaels, mina olen seersant Friday ja siin on mu partner, konstaabel Gannon. Otsime kadunud last, Amanda Summersit. Kas teil on aimu, kus ta võiks olla?“ Nad kõik näitasid mulle oma politseimärke, kuigi ma ei osanud öelda, milline üks neist tegelikult välja näeb.

Olin šokeeritud. "Amanda on kadunud?? Ta pole Cindyga?"

„Ei, härra. Tema ema teatas täna pärastlõunal tema kadumisest.“ Ta vastas asjalikult. „Me lootsime, et te teate, kus ta on. Millal te tüdrukut viimati nägite?“

„Cindy tuli täna hommikul Amandale järele, umbes kell seitse, ma arvan. Ma pole kellaajas kindel.“ Ma polnud ikka veel päris kindel, et Cindy polnud seda röövlit mind arreteerima saatnud.

Ta käis mulle peale, et rohkem küsida: „Kas sul on lapsega pärast seda olnud mingit kontakti? Telefonikõne, tekstisõnum, midagi? Võib-olla sõbra kaudu?“

„Ei, ma ei ole. Cindy ja mina tülitsesime täna hommikul ja... noh, ta käskis mul mitte temaga ega Amandaga enam ühendust võtta.“ Ma lobisesin närviliselt edasi. „Näed, tema ja Derek – tema abikaasa – läksid eile õhtul lahku ja ma ei olnud nii toetav, kui oleksin võinud. Asjad läksid sealt edasi hullemaks ja...“

„Ainult faktid, härra.“ Ta katkestas mind. „Kas meil on teie luba ringi vaadata, et näha, kas leiame mingeid vihjeid?“

Mõtlesin hetke. Kas koristasin eilsest peost KÕIK ära? Viimane asi, mida ma vajasin, oli see, et politseinikud leiaksid kasutatud kondoomi või määrdunud aluspüksid. Ei, ei! See EI peaks minu kohta käima – see puudutab Amandat! Kui siin oli midagi, mis aitaks neil teda leida, peaks see neil olema. „Muidugi, palun tulge sisse.“ Saatsin nad oma elutuppa. „Võite ringi vaadata, aga ma pakkisin Amanda asjad juba kokku ja Cindy tuli pärast lõunat neile järele.“

Kaks politseinikku jagunesid ja otsisid läbi kõik mu maja toad. Umbes minuti pärast tundusid nad olevat rahul, et midagi ei leitud. „Härra Michaels, kui te tüdrukust kuulete, palun andke meile kohe teada.“ Nad ulatasid mulle politsei telefoninumbriga kaardi ja lahkusid sama äkki kui olid tulnud.

Ma olin Amanda pärast väga mures, seega helistasin Reginale. Ta vastas kohe: "Mark, PALUN ütle mulle, et Heather on sinuga! Ma ei leia siit kedagi!" Mul ei olnud isegi võimalust "Tere" öelda.

Nüüd olin ma rohkem mures. Kas Amanda JA Heather on kadunud? "Ei, kallis, ma pole teda näinud pärast lõunat, kui ma teie majast lahkusin. Kas ta ütles, kuhu ta läheb?"

„Ei, ta ei olnud. Ma arvasin, et ta on varem oma toas, aga kui ma talle õhtusöögile helistasin, polnud teda seal. Ma ei leia siit kedagi ja ta ei vasta telefonile. Mark, ma hakkan muretsema.“

"Noh, politsei oli siin hetk tagasi ka Amandat otsimas."

„Mida?? Kas Amanda on ka kadunud?“ ahmis ta õhku.

"See ei saa olla kokkusattumus. Mul on tunne, et nad on koos, kus iganes nad ka poleks."

"Olen nõus, aga kuhu?"

"Noh, kas nad käivad kuskil koos?"

Kahjuks polnud Reginal häid vastuseid. „Ainult avalikes kohtades nagu kaubanduskeskus ja isegi seal mitte eriti kaua. Kuigi ma olen Cindy peale vihane, oli ta üks asi, milles väga hea oli – tüdrukutel silma peal hoida. Ta ei lasknud neid kunagi silmist.“

"Välja arvatud see kord, kui ta täna vara pärastlõunal Amanda asju ära tõi."

Regina taipas nüüd: "See pidi olema siis, kui nad mõlemad ära jooksid!"

"Olgu, ma pean Cindyle helistama ja talle teada andma, et me otsime mõlemat tüdrukut."

Regina hoiatas mind: "Ta rebib su tükkideks."

„See pole praegu oluline. Tüdrukud on tähtsamad. Me kõik peame selle kallal koostööd tegema. Helistan sulle varsti tagasi.“ Peatusin hetkeks. „Teisel mõtisklusel tule minu poole. Mõtleme koos välja, mida teha.“

"Olgu, hea mõte. Näeme varsti."

Panin kõne maha ja helistasin Cindyle, valmistudes ette uuteks tagajärgedeks.

Nagu arvata võis, vastas ta vihaselt: „Mida sa mu beebiga teed ja miks sa vangis pole?“

Püüdsin vett rahustada. „Cindy, mul pole Amandat. Ja ma ei tea, kus ta on, ma luban sulle. Politsei käis küll mööda ja ma lasin neil ringi vaadata, aga ma ütlesin neile, et ma ei tea, kus ta on. Ja see on tõsi.“

Cindy ei tahtnud sellest midagi kuulda. „Miks ma peaksin sind uskuma? Sa ajupesid ta nii, et ta mind vihkaks! Ta ei rääkinud minuga terve hommikupoolik ja kui ta rääkis, siis ta lihtsalt karjus mu peale. Ja ta lõi mind! Kas sa tead, mis tunne on, kui see, keda sa armastad, sulle kallale karjub? Kas sa tead? Sa oled põlastusväärne!“

Midagi klõpsatas mu sees. Lõpuks sai mul kõrini. "JAH, MA TEAN!" Mingi osa minust teadis, et see polnud õige aeg vaidlemiseks, aga ma lihtsalt ei suutnud enam. "Cindy, meeldib see sulle või mitte, sa oled mu õde ja ma armastan sind! Võid mind tagasi lükata, kui tahad, aga mina EI ütle sind tagasi! Iga haavav asi, mida sa täna mulle ütlesid, tegi mulle haiget. Ma talusin kõik, sest ma väärisin seda, aga see ei takistanud mul haiget tegemast. Ma tean, et sa oled mu peale vihane ja ma tean, et sul on valus - paljude asjade pärast. Ja kui minu peale karjumine leevendab su valu. Ma talun seda, sest ma armastan sind!"

Jätkasin oma tiraadi. „Aga praegu on tähtsam asi. Nii Amanda kui ka Heather on kadunud ja ma usun, et kus iganes nad ka poleks, on nad koos. Heather ei vasta telefonile ja see teeb mind ka murelikuks. Võid Reginat ja mind hiljem vihata, kui tahad, aga praegu on tüdrukud esikohal!“

Cindy ei vastanud kohe. Ma peaaegu küsisin, kas ta on ikka veel liinil, aga ta lõpuks suutis suust välja astuda. „Olgu, sul on õigus, SEEKORD. Mida me peaksime tegema?“

Mu vererõhk hakkas nüüd normaalseks muutuma, nagu ka mu mõistus. „Kas sa tead mõnda kohta, kus tüdrukud koos aega veedavad?“

Cindy'l polnud paremaid vastuseid. „Ainsad kohad, kuhu nad koos lähevad, on kool või kaubanduskeskus ja mina viin nad alati sinna ja võtan peale. Ma ei lase neil kuhugi mujale järelevalveta minna. Kui ma tema kadumisest teatasin, ütles politsei, et ta pole piisavalt kaua ära olnud. Nad ei teinud midagi enne, kui ma neile ütlesin, et kahtlustan sind tema äraviimises. Vabandust, et ma neile seda ütlesin, aga see oli ainus viis, kuidas nad teda leidmiseks üldse ette võtsid.“

Ai, veel üks tõmbetsükkel. See tegi talle haiget, aga see polnud oluline. „Pole hullu, ma saan sellest üle. Ma tean, et sa tegid seda Amanda pärast.“ Siis tuli mulle mõte. Ma ei tea, miks ma selle peale varem ei mõelnud, võib-olla stress, et mu „armastav“ õde mu peale karjus. (Vabandust selle solvangu pärast, õeke, aga sa pead tunnistama, et sa olid sel päeval veidi kontrolli alt väljas.) „Cindy, kas Amanda võttis lahkudes oma mobiiltelefoni kaasa?“

"Ma juba proovisin talle helistada ja sõnumeid saata. Ta ei vasta."

"Aga kas tal on telefon KAASA?"

Cindy muutus jälle ärritunuks. „Mark, sa ometi ei ürita talle helistada? Ma juba blokeerisin su numbri tema telefonist. Sul on vedanud, et ma pole sind OMA telefonist blokeerinud!“

„Ei, ma ei püüa talle helistada. Aga kui tal on telefon kaasas, siis ehk leian ta üles.“

„Ja kuidas sa seda üldse teha saad?” küsis ta skeptiliselt.

„Ma pean sulle näitama. Tule kohe minu majja!“ Panin kõne kinni ja lülitasin arvuti sisse.

Hetk hiljem ilmus Regina kohale. Lasin ta sisse ja selgitasin talle oma ideed. „Mark, sa kiimas pervert, ma ei tea, kas Cindy kallistab sind või lööb sind munadesse. Aga mina kallistan sind!“ Ta kallistas mind väga pikalt ja kõvasti.

Mulle meeldis kallistus, aga ma pidin ta peatama, kasvõi ainult selleks, et hingata. "Oota korraks (ahhetab). Praegu on see ainult idee. Ma pole isegi 100% kindel, et see toimib. Pealegi ei tee ma midagi enne, kui Cindy siia jõuab."

Mõni minut hiljem saabus Cindy. Me kolmekesi läksime minu magamistuppa. Selgitasin Cindyle, avades oma arvutis peegeldustarkvara: "Eelmisel nädalal seadistasin peegeldusrakenduse, mis ühendab Amanda telefoni oma arvutiga. Ma näen tema telefonis kõike, sealhulgas seda, mida ta teeb."

Cindy nägu läks vihast punaseks. „Nii et sa oled jälginud kõike, mida Amanda teeb? Kas su perverssustel asjadel pole lõppu? Nii sa talle vist ajupesidki – pugesid ta telefoni ja mölisesid kõige peale, mida ta tegi. – ja kas see on... tema vagiina? Mark, ma tapan su ära!“ Ta nägi pilte, mis ma pärast Amanda arstivisiiti tegin.

„Oota!“ peatasin ta. „Enne kui sa mind tapad, arvan, et saan tema telefoni GPS-ile ligi.“

„GPMisasja??“ oli Cindy segaduses. Ta polnud kunagi tehnikaga kursis.

Selgitasin nii lihtsalt kui suutsin: „Ma saan lingi abil kaardilt tema telefoni asukoha leida. Kui tal telefon ikka alles on ja Heather on temaga, siis teame, kus nad on.“

Cindy toon muutus koheselt. „No miks sa praegu tema telefonist seda ei otsi? Miks see nii kaua aega võtab?“

Mul õnnestus sisse pääseda ja telefon üles leida. See osutas mahajäetud hoonele Hill Streeti naabruskonnas – linna ebameeldivas räämas osas. Mõlemad naised ütlesid üheskoos: "Olgu, siin see on, lähme toome nad kinni!"

„Oodake!“ peatasin ma nad. „Me teame, kus telefon on, aga pole mingit garantiid, et tüdrukud seal on. Ja pealegi on see linna ohtlik osa. Ma ei arva, et teil kahel sinna minek on ohutu.“

Järsku tundsin kahe väga meeleheitel ja vihase naise varju enda kohal. Kuulsin Cindy häält, madalat ja resoluutset: "Mark Michaels, ära hetkekski arva, et me ei tule sinuga kaasa. Ma marsin läbi põrguväravate ja võitlen Saatana endaga, et oma tütar tagasi saada, ja miski – ei sina ega keegi teine ​​– ei peata mind! Nüüd asume tegutsema või jätame SIND maha!"

Kui see asi oli lahendatud, hüppasime kõik mu autosse. Aga kõigepealt võttis Cindy oma autost midagi. See nägi välja nagu väike käekott. „Tõesti?? Me oleme kohe-kohe põrguväravatest läbi marssimas ja sina tahad moekas välja näha?“

„Pole tähtis. Lihtsalt sõida.“ Cindy istus mu autosse. Ma ei saa kunagi aru, kuidas naised mõtlevad.

Kui me lähedale jõudsime, hakkasin ringi vaatama, et näha, kas midagi kahtlast toimub või midagi muud ei toimu. See linnaosa oli enamasti inimtühi ja räämas. Leidsime hoone ja sõitsin selle ümber, et saada ülevaade maastikust ja planeerida oma lahkumistrajektoori. Väljastpoolt nägi koht inimtühi välja, aga kes teab, milline seestpoolt välja näeb. Parkisin hoone kõrvale porisele platsile, et saaksime kiiresti põgeneda, ja me väljusime. Kedagi polnud ikka veel läheduses ja see tegi mind närviliseks. Piilusin külguksest sisse ja juhatasin oma jalgpallimeeskonna emad sisse. Uurisime ettevaatlikult hoonet ja leidsime lõpuks suletud ukse väikese aknaga. Aken oli väga tolmune, aga ma nägin suurt tuba, kus põrandal oli kaks väikest kuju ja ruumi teises otsas kaks suuremat kuju. Väiksemad pidid olema tüdrukud. Üks suurtest istus laua taga ja sõi midagi ning teine ​​lamas diivanil ja mängis telefonis. Paistis, et ma võiksin sisse pääseda ja tüdrukud märkamatult välja viia. Viipasin naistele, et nad paigale jääksid, ja läksin sisse.

Mul õnnestus hiilida märkamatult tüdrukute juurde. Nad olid kinni seotud ja suukorviga, aga kui nad mind nägid, läksid nad elevile. "Ssss, ära muretse, ma viin su siit minema," sosistasin. Nad läksid veelgi elevile, kui ma hakkasin neid lahti siduma, aga siis kukkusin üsna valusalt maha. Pöörasin ringi just õigel ajal, et näha, kuidas suur kiilas mees mind jälle külje sisse lõi. Ooh, see tegi haiget!

„Hei! Sa ei saa mängida enne, kui maksad!“ ütles suur kiilaspäis. Veeresin eemale ja suutsin kolmandat jalalööki vältida. Selle tüübiga sparringides kuulsin veel kära ja naiste hääli. Suurepärane, nüüd pidin päästma tüdrukud JA nende emad. Mul õnnestus Baldy haarata ja ta põrandale tuua. See tegi sellest meie vahel ausa võitluse. „Kes kurat te üldse olete? Te pole politseinikud, ega ju? Sest ma vihkan politseinikke!“ Kõigist pahadest tüüpidest, kellega ma võitlema pidin, sain kätte selle, kes tahtis vestlust pidada. Mul õnnestus ta kinni püüda ja ma kavatsesin teda virutada, kui kuulsin relva „KLIKSATUST“. Baldy ja mina mõlemad peatusime. Tõusin aeglaselt püsti ja tõstsin käed. Teadsin, et see on lõpp. Pöörasin aeglaselt ringi. Ma ei tahtnud, et selga tulistataks.

Kui ma ümber pöörasin, nägin Cindyt hoidmas käes midagi, mis nägi välja nagu 9 mm püstol. Oota – CINDY?? Preili „Relvad tapavad inimesi ja see on patt”, Cindy?? Pealegi hoidis ta seda nagu professionaal. Tal oli ilmselgelt väljaõpe. Ta ütles sama madala ja resoluutse häälega nagu enne: „Ei, me pole politseinikud. Me oleme nende emad!” Ta pani Räpase Harry välja nägema nagu kannike.

Siis märkasin, et teine ​​mees lamas põrandal ja Regina seisis tema kohal, jalg kindlalt mehe kaelal. Teine mees üritas eemale pääseda, aga Regina surus jala sügavamale sisse. "Ära isegi mõtle sellele!" karjus ta mehe peale ja mees lõpetas vastupanu.

Olin nähtust ikka veel šokis. "Tead, oleks tore olnud, kui sa oleksid mulle öelnud, et pakkid! Mul polnud aimugi, et Cagney ja Lacey toetavad mind!"

„Ole vait ja võta tüdrukud lahti!“ karjus Cindy ja viipas tüdrukutele. Baldy kasutas võimalust ja üritas minu poole hüpata, aga Cindy tulistas, tabades tema jalga. „Järgmine läheb su jalgade vahele! Nüüd püsi pikali!“ Ta kukkus tagasi, hoides kinni oma nüüdseks verisest jalast, ja pöördus oma jalgevahe kaitsmiseks.

Ma tegin tüdrukute köitest kiiresti lahti ja nad kallistasid mind. "Me peame siit kohe minema saama," ütlesin ma neile. Haarasin nende seljakotid ja saatsin nad ukse juurde.

Kui olin tüdrukud lahti saanud, taganes Cindy ukse juurde ja Regina astus ka tagasi. Regina nägi välja selline, nagu võiks ta iga hetk oma mehele uuesti kallale kargata. Cindy teatas: "Kui sina või keegi teine ​​​​KUNAGI meie tüdrukuid veel kord puudutab, siis ma kastreerin su isiklikult sellega! Saad aru?" Mõlemad mehed lihtsalt lamasid seal, liikumatult. "SAAAD SAA?" Ta tulistas teise mehe pihta tema lahtiste jalgade vahelt, mõne jala kaugusel tema jalgevahelt.

„Me saame aru! Me saame aru!“ ütlesid nad mõlemad koos, kattes käed jalgevahele.

„Hea küll!“ vastas Cindy meeldivamalt. „Alati on parem, kui me teineteist mõistame.“

Regina lisas: "Ja ärge isegi mõelge meile järgnemisele, sest saate sama asja veel!"

Ma juhatan teed välja, hoides Amandat ja Heatherit lähedal, samal ajal kui mu naissoost merejalaväelased meid katsid. Väljas olles saabus just teine ​​auto ja kaks meest tulid välja. Nad ei paistnud olukorraga rahul olevat. Lähemal seisev mees oli suur – ja pikk. Ma mõtlen tõesti suur ja pikk, umbes nii suur, kuidas ta küll-autosse-mahtub. Ta vaatas mind, nagu oleksin ma tema õhtusöök. Kaugemal seisev mees oli veidi vanem, tal oli tõsiselt taanduv juuksepiir ja väikesed prilliraamid, mis panid ta välja nägema nagu tal oleksid teravad silmad. Ta hoidis end nagu oleks tema peremees ja karjus: "Mida kuradit sa arvad, et sa teed?"

Lükkasin tüdrukud autosse ja sulgesin ukse, et neid kaitsta. „Te peate minust läbi pääsema, et tüdrukuteni jõuda!“ karjusin ma.

Inimmägi naeratas ja ütles: "Pole probleemi!" Ta virutas minu poole, aga oli aeglane. Ma kummardusin kergelt ja vältisin tema lööki. Ma lõin talle neeruga korralikult vastu pihta, kui ma küljele liikusin. Kahjuks ei paistnud see teda üldse häirivat. Ma arvan, et oleksin parem teda kõditada. Õnneks, just siis, kui Hiiglane Andre hakkas minu poole pöörama, jõudis Regina mulle järele ja andis suure mehe sugunäärmetesse väga tõhusa ringjalalöögi. Kui ta valust kummardus, haarasin ma ta peast ja lükkasin ta maha. Ta kukkus märgatava mütsatusega külili maha. Ma mõtlesin endamisi: "Mida suuremad nad on, seda kõvemini nad kukuvad". Ta lamas seal jahmunult maas.

"Nagu ma ütlesin, pead sa minust kõigepealt läbi saama!"

Siis kuulsin järjekordset relva klõpsu, aga see kõlas teistmoodi kui Cindy relv. Vaatasin härra Glassesi ja tal oli minu poole sihtinud eksimatult 44 Magnum revolver. „Ma arvan, et see läheb sinust päris hästi läbi. Nüüd anna tüdrukud üle!“

Tõmbasin Regina instinktiivselt enda taha, kuigi see poleks midagi tähendanud. See käsikahur nägi välja selline, nagu suudaks läbi telliskiviseina tulistada.

„Seda ei juhtu!“ Jäin endale kindlaks. Mul polnud kunagi varem relva suunatud ja see hirmutas mind kohutavalt, aga ma ei pidanud ka kunagi silmitsi seisma sellega, et peaksin oma lähedasi niimoodi kaitsma. Ma loobuksin oma rahakotist, autost ja isegi majast. Aga ma ei kavatsenud oma tüdrukutest loobuda. „Nii kaua kui mina elus olen, sa neid ei saa!“

„Peaasi, et sa elus oled, jah? No ma saan selle korda teha, väga lihtne!“ Ta sihtis ja ma võpatasin, sulgedes hetkeks silmad. Kuulsin lasku, aga ma ei saanud pihta. Avasin silmad ja nägin, et tüüp ei hoidnud enam relva. Selle asemel hoidis ta teise käega oma verist kätt. „Issand jumal küll!“ hüüdis ta.

„KEEGI ÄRGE TULISKE MU VENDA! Ja ärge vanduge niimoodi mu tütre ees!“ Cindy seisis maja ukseavas, käes relv, mis oli võrdluseks üsna väike. Hmm, ma arvan, et suurus ei olegi tegelikult oluline; loeb see, mida sa sellega teed.

„Õde! Rehvid! Tulista need puruks!“ Tarkvarameister Cindy lasi maha kaks rehvi, mida ta teisel autol nägi. „Suurepärane! Lähme!“ Me kõik tormasime minu autosse ja ma lükkasin selle mullaplatsilt välja, tekitades tolmupilve, mis aitas meie põgenemist katta.

Emad hoolitsesid oma tüdrukute eest tagaistmel. Neil polnud mingeid füüsilisi vigastusi, peale mõne sinika. Enamasti olid nad hirmunud. Kallistati palju ja kõik ütlesid "Vabandust" ja "Ma armastan sind".

Kui nad olid veidi maha rahunenud, märkas Cindy mu roolis olemist. „Ee, Mark, miks sa siiapoole lähed? Kodu on teises suunas.“

„Ma tean. Lähen valele poole, igaks juhuks, kui keegi meid jälgib. Pööran varsti põhja ja teeme suure ringi tagasi. Tahan lihtsalt veenduda, et jätame endast külma jälje maha.“

„Enne pööramist peaksite sõitma vähemalt miili ja ärge tehke pööret ilmselgeks. Soovitatav on püsida peateedel, kus on liiklust, mis sulandub, aga mitte nii palju, et manööverdamine poleks võimalik,“ lisas Regina.

Cindy vaatas Reginale otsa ja küsis: "Ja kust sina seda kõike tead?"

Regina selgitas: „See on osa minu enesekaitsetunnist, mida ma õpetan. See ei ole ainult meeste löömine ja peksmine, vaid ka halvast olukorrast põgenemine. Liiklusvoolus peitumine on osa sellest.“

„Ja tal on õigus,“ nõustusin. „Me jõuame koju alles mõne aja pärast, sest ma ei lähe sinna otseteed mööda.“ Peatusin hetkeks, aga siis pidin küsima: „Teemal „kust sa teadsid“, kuidas sa oled nii hea laskur, kui sa alati ütlesid, et kardad relvi?“ Oleksin talle vihaselt otsa põrnitsenud, aga ma ei suutnud teelt pilku pöörata.

„Jah, Annie Oakley, miks nii?“ põrnitses Regina minu nimel.

„Mulle ikka ei meeldi relvad. Usu või mitte, aga need hirmutavad mind ikka veel. Aga eelmisel aastal pani Derek meid relvaohutuse kursustele kirja. Ma ei tahtnud minna, aga naise kohus on teha nii, nagu ta mees ütleb...“

„Oh, no kuule, „naise kohustus”?? Sa ei suuda seda ausalt uskuda!“ vaidles Regina vastu.

„Jah, teen küll!“ vastas Cindy kindlalt. „Vähemalt siis meeldis. Igatahes, kuigi see mulle ei meeldinud, osutusin päris heaks laskuriks. Derek ostis mulle isegi selle relva. See on ainult väike, tegelikult ainult enesekaitseks. Ta ütles mulle: „Sa ei tea kunagi, millal seda vaja võib minna, ja kui sa seda kunagi vajad, siis oled sa rõõmus, et see sul on.“ Noh, mul on hea meel, et see mul nüüd on.“ Ta pöördus Amanda poole ja kallistas teda: „See aitas mul su tagasi saada!“

2. osa

Ülejäänud autosõit koju kulges vaikselt. Kui olin veendunud, et oleme turvalises kohas, suundusin otse koju. Olime kõik katsumusest kurnatud, tüdrukud veelgi enam. Koju jõudes magasid nad sügavalt. Haarasin tüdrukute seljakotid ja emad äratasid oma tütred üles.

Samal ajal kui Regina Heatherit autost välja aitas, sosistas ta mulle: „Paistab, et Heather tegi end su autos veidi märjaks. Vabandust.“

„Pole probleemi,“ sosistasin vastu, „mul on külalistetoas ikka mähkmed. Sina hoolitse Heatheri eest ja mina koristan selle ära.“

„Oo Amanda, kas sul juhtus õnnetus?“ kuulsin Cindyt auto teiselt poolt. „Mida ma sinuga teen?“

Vastasin Cindyle: "Võid ta minu külalistetuppa viia ja talle mähkme selga panna. Tüdrukud teavad, kus mähkimisvahendid on. Mina koristan auto ära."

Cindy irvitas: "Mu tütar ei vaja mähkmeid! Sa tegid talle midagi, ma tean seda!"

Ma hakkasin end uuesti kaitsma, aga Regina segas mind vahele: „Oh Cindy, tule oma kõrgelt hobuselt maha ja tule sisse Amandat muutma! Ma teen Heatheriga sama.“

Cindy vaatas mind vihaselt ja aitas Amanda tuppa. Mina puhastasin turvatoolid. Selleks ajaks, kui olin lõpetanud ja tuppa jõudsin, olid Cindy ja Regina elutoas juttu ajamas. Tüdrukud magasid minu külalistevoodil. Mina istusin ka maha. Meil ​​kõigil oli vaja rääkida.

Ma alustasin: "Cindy, ma olen millegi pärast segaduses. Sa ütlesid: "Keegi ei tulista su venda." Ma arvasin, et sa hülgasid mind."

„Olgu, vabandust, et ma ütlesin, et sa pole enam mu vend.“ tunnistas Cindy: „Ja ma olen väga tänulik, et sa aitasid meil tüdrukuid päästa. Aga ma olen ikka veel su peale vihane selle pärast, mida sa Amandaga tegid!“

„Õiglane küll. Jah, ma seksisin Amandaga, aga ma luban sulle, et ma ei sundinud teda.“

„10-aastane ei saa sellega... nõustuda, seega tuli see sundida!“ vaidles Cindy vastu. Ta ei suutnud end ikka veel sundida ütlema sõna „seks“.

Kaalusin korraks öelda, et Amanda on 10 ja pool, aga mõtlesin ümber. „Cindy, kuni nädal tagasi mõtlesin minagi samamoodi. Aga tegelikult oli Amanda juba enne minu seksi temaga masturbeerinud. Meeldib see sulle või mitte, tal on seksuaalsed tunded. Isegi dr Bradley ütles seda, mäletad?“

Cindy klammerdus oma tõdede külge: "Aga ta on alles 10! Ja ta on su õetütar!"

„Ja Heather on 11-aastane ning ka temal on seksuaalsed tunded,“ lisas Regina.

Cindy pöördus Regina poole: "Kuidas sa saad üldse lubada kellelgi oma tütart niimoodi ära rikkuda? See on nii vale!"

„Kas armastatud olemine on vale?“ küsis Regina.

„Selliste asjade tegemine... 10-aastasega pole armastus. See on perversne!“ Cindy jäi endale kindlaks. „Ja see traumeerib tüdrukut!“

Ma küsisin: "Regina, kas sa oled kunagi Cindyle oma lugu rääkinud?"

Regina vaatas mind jahmunult: "Mark, sa ei rääkinud..."

„Ei, ma ei teinud seda,“ kinnitasin talle. „Kuule, ma tean, et sulle ei meeldi sellest rääkida, aga ma arvan, et sa pead talle seda kohe rääkima.“

Cindy oli segaduses. „Mida sa mulle ütled?“

Regina nõustus vastumeelselt ja jätkas oma isa loo jutustamist. Hoidsin tal käest kinni, kui ta emotsionaalselt rasketest hetkedest rääkis. "... Nii et näete, mu isa ei traumeerinud mind. Ma armastasin teda ja tema armastas mind. Kogu mu valu ja haiget tekitas temast lahusolek."

Cindy pööras pilgu kõrvale ja mõtles hetke: „Ja just see juhtuski, kui ma Amanda sellest majast välja viisin.“ Lõpuks sai ta aru. „Oh jumal küll, mida ma olen teinud! Ma olen kohutav ema!“ Ta hakkas nutma. „Ma olen kohutav õde! Ma olen kohutav naine! Ma olen kohutav sõber!“ Olgu, võib-olla ta ei olnud veel päris „mõistmise“ tasemel.

Liikusin Cindy kõrvale ja kallistasin teda. "Õde, see pole tõsi! Sa oled imeline ema! Sa oled ka imeline õde, naine ja kõik muu ka!"

Regina lisas: „Ja imeline parim sõber!“ kallistades Cindyt teiselt poolt. „Tegelikult olen mina see kohutav sõber.“

„(nuusk) Kuidas sul läheb, kui kohutavalt?“ küsis Cindy. „Sa ei öelnud mulle, et ma lähen põrgusse, (nuusk) kuigi ma ilmselt lähen juba. (nuusk)“

Regina selgitas: „Cind, ma pole sulle kunagi oma uskumuste ega isa kohta aus olnud. Ma kartsin alati, et sa lükkad mu selle pärast tagasi. Nüüd ma tean, et oleksin pidanud sind usaldama. Mul on nii kahju, et ma polnud sulle TÕELINE parim sõber.“

Cindy naeratas kergelt läbi pisarate. „Oh Gina, ma teadsin alati, et sa ei nõustu minu eluviisiga (nuuks). See pole minu jaoks kunagi oluline olnud. Sa oled parim sõber, kes kellelgi olla saab!“

„Te kaks olete ideaalsed sõbrad,“ lisasin ma, „aga kui keegi sel nädalal alla jäi, siis olin see mina. Ma olen kohutav vend. Ma valetasin sulle Amanda ja enda kohta ja mul on selle pärast nii kahju.“

„Ja selle eest, et sa... et sa temaga „intiimsed” olid?“ küsis Cindy.

Ma peatusin. „Õde, ma armastan Amandat. Oma õetütrena, aga ka seksuaalselt. Võib-olla teeb see minust halva inimese, ma ei tea, aga ma ei saa jätta tundmata seda, mida ma tunnen. Ma pole talle kunagi haiget teinud, pole teda kunagi sundinud ja olen alati tema heaolu enda omast ettepoole pannud. Sina ja Amanda olete minu perekond ja mul on kohutav, et minu enda teod teid teineteise vastu õhutasid. Ma ei taha enam kunagi sinu ja Amanda vahele tulla.“

Cindy mõtles hetke. „Mark, sa ei tee minu elu lihtsaks. Kui sa ei vabanda selle... seksi pärast (nii ma ütlesin), siis ma ei saa andestada seda, mille pärast sa ei kahetse.“ Ta pöördus Regina poole: „Gina, ma kuulsin su lugu ja sain aru, et sa usud teisiti, aga ma olen kogu elu teadnud, et seks lastega on vale. Ma ei saa seda lihtsalt välja lülitada, isegi mitte oma venna jaoks.“

Ma ei tahtnud oma õde ühe päeva jooksul kaks korda kaotada. „Cindy, ma ei saa muuta seda, mida ma Amanda vastu tunnen, aga ma võin sulle lubada, et ma ei seksi temaga enam ilma sinu nõusolekuta. Ja see on igaveseks, isegi pärast seda, kui ta saab 13-aastaseks, pärast seda, kui ta on täiskasvanuks saanud – igaveseks. Sa oled minu jaoks liiga tähtis, et sind uuesti kaotada.“

Cindy pöördus minu poole ja mõtles hetkeks: "Sa ei saa temaga kunagi kahekesi olla."

"Nõus."

Cindy jätkas: „Ja mul on vaja aega selle üle järele mõelda. Ma pean sind temast eemale hoidma... ühe nädala jooksul.“

Nüüd oli minu kord hetkeks mõelda: "Olgu, aga ma saan temaga hüvasti jätta JA nädala pärast saame me kõik jälle kokku ja räägime sellest – sina, mina JA Amanda."

„Ma saan sellega elada.“ Cindy jätkas läbirääkimisi. „Ja pärast nädalat pean võib-olla veel mõned reeglid kehtestama.“

"Olgu, aga kui sa seda teed, siis arutame neid kõigepealt."

"Nõus."

Ma küsisin: "Nii et meil on siis kõik korras?"

„Ei! Mitte kaugeltki!“ vastas Cindy rangelt, kuid pehmenes veidi. „Aga me jõuame sinnamaani ja ma arvan, et lõpuks võime jälle „head“ olla.“

Me kolmekesi rääkisime hilisööni. Me rääkisime kõigest. Tüdrukutest, teineteisest, Derekist, Regina eksist, isegi ilmast (ma tean, et see kõlab klišeena, aga me tõesti rääkisime hiljutistest äikesetormidest). Kui me taipasime, kui hilja on, otsustasime kõik, et parem on tüdrukuid mitte äratada. Kuigi tehniliselt oli koolipäev, olime kõik nõus, et päeva trauma tõttu ei tohiks tüdrukud esmaspäeval kooli minna. Regina võttis ka oma kontoriga ühendust, et ta töötab homme kodust.

Pakkusin Cindyle ja Reginale oma voodit, samal ajal kui mina diivani võtsin, aga Cindy ei tahtnud sellest midagi kuulda. Ta teadis, et me Reginaga koos olime, ja nõudis, et me võtaksime minu voodi ja tema magaks minu diivanil. Ma kahtlustan ka, et see võis olla vaatepildi tõttu, mida ta sel hommikul mu voodil nägi, mis pani teda mitte kunagi tahtma selle lähedale minna, aga ta ei tulnud kunagi välja ja ütles seda.

10. päev - esmaspäev

Hommikul sõime kõik hommikusööki. (Kas oskate arvata, mis? Vahvlid!) Rääkisime tüdrukutega eile õhtul oma uusaastalubadustest. Ma ei pidanud Amandaga terve nädala jooksul ühendust võtma – isegi mitte sõnumeid saatma. Samuti ei saanud ma järgmisel nädalal, kui ma teda jälle näen, ikka veel temaga kahekesi olla. Amanda hakkas nutma, aga me Cindyga lubasime, et kui nädal läbi saab, räägime sellest kolmekesi – ja Amandal on mõnes asjas sõnaõigus. Seejärel sosistas Heather Amandale midagi, aga ma sain aru ja teatasin, et Heatheril ei ole lubatud minu ja Amanda vahel vahendajaks olla. Tüdrukud küürutasid, näol "Oh pagan küll" ilme. Cindy oli vaimustuses, esiteks see, et ma märkasin tüdrukute intriigi, aga ka see, et ma sellele lõpu tegin.

Näitasin Cindyle ja Amandale, et blokeerisin Amanda numbri terveks nädalaks. Samuti eemaldasin arvutist peegeldusrakenduse, sealhulgas tema pildid (valasin pisara, et need kaotasin). Aitasin Cindyl ka telefoni lihtsa jälgimisrakenduse seadistada, et ta saaks Amandat paremini jälgida.

Telekas näitas kohalikke uudiseid, kui Regina karjus meile kõigile, et me kohe elutuppa tuleksime.

„... Teistes uudistes avastati anonüümse 911 kõne tulemusel meie naabruskonnas tegutsev laste seksuaalkaubanduse ring. Helistaja – tundmatu naine – teatas mehest, keda haavati lagunenud Hill Streeti linnaosas. Helistaja kasutas ilmselt tulistamisohvri telefoni ega öelnud tema nime. Politsei ja kiirabi saabudes avastasid nad mitte ühe, vaid kaks meest, kellel olid tulistatud vigastused mitteeluohtlikud, ja veel kaks meest, kellel olid kergemad vigastused. Üks tulistamisohvritest oli Clarence Boddicker, kes oli FBI tagaotsitavate nimekirjas mitme relvastatud röövi, narkootikumide ja laste seksuaalkaubanduse ning mõrva eest. Kõik neli meest on vahi all ilma kautsjonita.“

Politsei pole kindel, kes võis neid mehi rünnata. Vahistatud kahtlusalused teatasid, et tegemist oli rivaalitseva jõuguga, kuid andsid nende isikute kohta vastuolulisi andmeid. Ründajate kohta teatati, et nad sõitsid minema suure musta sedaaniga.

Ma naeratasin, sest mu auto on pruun maastur. Pöördusin Cindy poole: „Kas sellepärast sul nii kaua aega läks, et hoonest välja tulla? Sa helistasid hädaabinumbrile 112?“

Cindy punastas: „Nojah! Ma tean, et ma tulistasin seda kutti, aga ma ei kavatsenud lasta tal surnuks veritseda. Tapmine on ikkagi patt.“

Sellele mõeldes avaldas Cindy ettenägelikkus mulle muljet. „Kust sa teadsid, et ei tohi oma telefoni kasutada? Kas sa teadsid, et nad saavad kasutatud telefoni jälgida?“

"Kas nad saavad?? Oh, jumal tänatud, et ma oma autosse jätsin! Nägin just tüübi telefoni laual ja kasutasin seda."

Me kõik rääkisime veel natuke, aga liiga pea oli käes aeg, mil Cindy pidi Amanda koju viima. See oli kõigi jaoks pisaraterohke hetk. Noored tüdrukud nutsid ja Amanda anus, et tal lubataks minu juures elada. Cindy andis alla, aga mina toetasin tema otsust. Ma ei kavatsenud proovida end olukorrast välja rabeleda. Andsin Amandale pika ja hea hüvastijätuemotsiooni ja tuletasin talle meelde, et see kestab ainult nädala.

Kuigi teadsin, et mu pagulus on vaid ajutine, tundsin end tõeliselt masendunult. Regina ja Heather jäid mulle seltsi pakkuma ja mind lohutama. Kuigi ma tõesti hindasin nende pingutusi, ei suutnud ma oma masendusest välja tulla. Regina valmistas mulle isegi väga maitsva lõunasöögi ja Heather aitas selle õue basseini äärde kallale seada, mis ületas tavaliste sõprade ootusi. Heather lõpetas kiiresti (Kuidas need tüdrukud küll nii kiiresti söövad?) ja Regina käskis tal ujuma minna. Ta ei pidanud talle kaks korda ütlema, sest Heather rõõmustas, hüppas toolilt püsti ja jooksis tuppa riideid vahetama.

Kui Heather oli hetkeks läinud, küsis Regina minult: „Olgu, Mark, mis sind vaevab? Ja ära aja mulle seda „Sa igatsed Amandat” jama. Ma tean, et see on enamat kui see.“

„Ma ei tea, vist on see šokk, mis mul sellest kõigest kohale jõudis.“ Ausalt öeldes ei teadnud ma, miks ma end nii masendunult tundsin, aga tal oli õigus, see oli midagi enamat kui lihtsalt õetütre igatsus. Kuidagi oskas ta mind alati nagu raamatut lugeda.

„Jama!“ nähvas ta vastu. „Sul oli terve päev aega, et see endasse imbuda. Asi on veel milleski. Sa pole selline, kes enesehaletsuses püherdab. Miski sööb sind.“

„Võib-olla, aga mida? Ma tõesti ei...“ Siis tabas see mind. „Oota, nüüd ma mäletan. Kurat! Kuidas ma saaksin unustada?“

"Mida unustada?"

„Treener Wilson pakkus mulle Rydellis ujumistreeneri kohta. Ta liigub edasi keskkooli treeneriks, seega soovitas ta mind enda asemele. Plaanisin täna hommikul kooli kantseleisse minna ja kandideerida.“

"Niisiis, kandideeri. Mis sind takistab?"

"Tõesti?? Sa ei saa aru?", oleksin peaaegu karjunud. "Ma ei saa Amandaga koos olla, mäletad? Ta on ujumismeeskonnas! Ma ei saa seda tööd enam vastu võtta!"

Regina möönis – osaliselt: „Olgu, ma unustasin selle ära, aga see on ainult nädalaks. Nii et sina lähed järgmisel nädalal ja esitad avalduse.“

„Ma ei suuda ikka veel temaga kahekesi olla. Ja ma olen üsna kindel, et Cindy pidas „üksi” all silmas ilma teise täiskasvanud saatjata olemist. Ja kui ta saab teada, et kandideerin treeneriks, võib ta Amanda lihtsalt meeskonnast välja tõmmata. Ma ei saa Amandaga seda teha. Ta armastab ujumist liiga palju.“

„Noh, vähemalt saad sa Cindyga sellest järgmisel nädalal rääkida, eks? Võib-olla saad teda veenda, et see on okei. Ja kui mitte, siis saan ma teda ise veenda!“ Regina lõi seda öeldes rusikasse.

„Oh, muidugi, peksa mu õde alistuma, et saaksin Amandat treenida. Ma ei näe selles MIDAGI halba!“ vastasin sarkastiliselt.

„Kuule, see oli lihtsalt idee,“ nähvas ta sarkastilise häälega vastu, „ma siin ajurünnakut teen!“

„Aga sul on Cindyga rääkimise osas õigus. Halvimal juhul ütleb ta ei ja ma lihtsalt ei võta seda tööd vastu. Sa ju tead, et ma ei vaja raha.“

„Sa vajad lihtsalt Amandat.“ vastas naine armukadedusega.

Ma tundsin tema külmust ütluses: "Sa ei pea seda nii ütlema."

„Kuule, ma olen aus. Mulle ei meeldi, et 10-aastane tüdruk mind edestas. Aga ma näen, milline sa teda vaatad. Ma tean, et ma ei suuda sellega võistelda ja ma ei püüagi. Niikaua kui ma...“ Ta vaatas Heatherit ujumas. „Peaasi, et me Heatheriga ka sinu nimekirjas oleme. Ma pean sellega leppima.“

Regina lisas: „Ja pealegi pole ma niikuinii ainult sinu oma. Mul on omad väikesed poisid, kelle eest hoolitseda!“ Ta tegi kelmika muige ja ma ei suutnud naeratust ja naeru tagasi hoida. „Näed sa! Näed, sa OSKAD naeratada!“ ütles ta võidukalt. Seejärel asetas ta käe mu reiele ja vaatas mind seksikalt. „Ei, mis oleks, kui ma muudaksin selle naeratuse täielikuks muigeks?“

„Noh, kui sa nõuad.“ Astusin lauast eemale ja ajasin jalad veidi laiali. Regina põlvitas mu ette, avas mu püksid, tõmmates need üle tagumiku ja tõmmates õrnalt mu peenise välja. Mu erektsioon kasvas, kui ta mind osavalt silitas.

„Mulle meeldib tunda, kuidas sa mu kätes kasvad ja kõvaks muutud,“ ütles ta võrgutavalt. „On hea tunne teada, et ma teen seda sinu kehaga.“ Ta suudles mu pead ja lakkus seda. Värin käis mööda mu selga. Nüüd täiesti püsti,

Nõjatusin tahapoole ja vaatasin, kuidas Regina mu peenist silitas ja suudles. Ta vaatas oma seksikate pruunide silmadega minu poole. "Mulle meeldib panna mu mees end hästi tundma." Ta lasi oma pikkadel juustel mu jalgevahele langeda. Kerge tunne kõditas veidi ja see lisas imelisele tundele veelgi rohkem jõudu. Ma ei suutnud jätta kuuldavale kerget naudinguoiget. Peagi võttis ta mu suhu. Ta ei imenud mind täielikult sügavale kurku, aga ta imes suure osa mu erektsioonis peenisest endasse. Suus keerles ta keel minu ümber. Suust väljas silitas ta käega peenise alust. Regina katkestas korraks oma täieliku suuseksi ja ütles: "Ma tahan, et sa mulle suhu seemnepurset annaksid, Mark. Palun täida mu suu. Anna mulle kõik, mis sul on!"

Mul polnud mingit võimalust tema palvest keelduda. Tundsin, kuidas ma lähenesin, ja hoiatasin teda. Isegi täis suuga suutis ta endale teadva naeratuse teha. Ta liigutas kätt kiiremini ja lakkus mind veelgi intensiivsemalt. Hetkega tundsin, kuidas mu lihased pingestuvad, ja tulistasin Reginale mitu lasku suhu. Ta neelas kõik alla, tilkagi maha ajamata. Kui olin lõpetanud, tõusis ta istukile, avas suu ja näitas mu spermat täis suu. Seejärel haaras ta klaasi, jõi suure lonksu jääteed ja näitas mulle lõpuks oma tühja suud.

Me vestlesime umbes 10 minutit erinevatest asjadest. Ühel hetkel juhtusin ringi vaatama ja nägin Heatherit basseini serval meid jälgimas või tõenäolisemalt ainult mind ja mu paljast mina. Tal oli üks käsi tekil, aga teine ​​käsi oli veepiirist allpool ja liikus selgelt. "Ee, Regina, ma arvan, et meil on voyeur."

Regina noomis oma tütart: "Heather Clark, sa tead, et inimeste järele nuhkimine pole ilus!"

"Aga ema, sa teadsid, et ma basseinis olen! Ma ei peitnud end ega midagi!"

Regina vastas: "Paistab küll, et sa peidad oma kätt! Kas sa masturbeerid basseinis, noor tüdruk?"

Heather punastas sügavpunaseks ja pööras pilgu kõrvale, aga ei vastanud.

„Mõtlesin küll. Tule siia üles ja lase härra Markil sellega sinu eest tegeleda.“

"Aga ema, ma arvasin, et sa ütlesid, et võin, ee, noh, ee, seda ise teha."

"Sul on õigus, kallis, see on sinu keha ja sa võid sellega teha, mida tahad. Aga praegu vajab härra Mark sinu abi. Ta peab sind hästi tundma panema."

Hetkega hüppas Heather basseinist välja ja oli entusiastliku naeratusega mu kõrval. „Teen kõik, mida soovite, härra Mark!“ Panin instinktiivselt käe ümber tema läbimärja keha.

Vaatasin Reginale otsa, peaaegu uskmatult. „Oota – sa tahad, et ma Heatherit puudutaksin? Sinu ees?“

Regina selgitas asjalikult: „Kuule Mark, kui sa tõesti tahad, võin ma sisse minna, aga ma ju tead, mida sa tegema hakkad. Sa oled juba tema süütuse võtnud ja Heather ütles, et sul läks suurepäraselt...“

"EMA!! See oli privaatne!!" Heather pööras ringi ja luges uuesti.

„Ole vait, tüdruk! Ma ei ütle midagi, mida ta juba ei teaks.“ Siis jäi Regina vait ja peatus. „Ja, noh, kui ma olen täiesti aus... ma olen natuke uudishimulik. Heather, kallis, sa oled mu tütar ja ma armastan sind, aga ma pole sind kunagi seksimas näinud. Tunnistan, et olen uudishimulik ja põnevil, et näha, mida härra Mark sinuga teeb. Ma ei sekku. Aga kui see sulle ei meeldi, siis on kõik korras. Ma lähen sisse. Ja ma luban, et ma ei piilu.“

Mu käsi silitas Heatheri külge üles-alla. Ta vaatas mind naeratades: "Ma ei saa sulle ei öelda,"

Härra Mark. Kui te tahate, et ema jääks ja vaataks pealt, siis olen nõus."

Ausalt öeldes oli mul ükskõik. Terve maailm oleks võinud seda vaadata ja mul poleks midagi selle vastu olnud. Jah, ma tean, et see oleks väga halb asi. Aga ma hoidsin süles seksikat 11-aastast tüdrukut märjades bikiinides, kes ütles, et teeb minu heaks KÕIKE. Loogika ja mõistus lihtsalt lakkasid minu jaoks töötamast.

Heather märkas, et mu peenis oli ikka veel paljas. See oli tagasi oma lõtvunud olekus, aga kui ta seda vaatas, nägi ta, kuidas see hakkas kasvama ja jäigaks muutuma. „Ma ei näinud su asjandust kunagi, kui see oli väike. Kas see – kas see läheb minu pärast suuremaks?“

„Oh, kullake, sa erutad mind alati. Eriti kui sul on need seksikad bikiinid seljas!“ Tõmbasin ta sülle, näoga enda poole, jalad harkis. Mu püksid ja jalad said märjaks, aga ma ei hoolinud. Tegelikult olin üllatunud, et ma suutsin need nii kiiresti pärast Regina minu eest hoolitsemist üles ajada. Ma arvan, et need „peenisepillid“ pidid mulle mingi jääkmõju avaldama.

"Kas me hakkame, urn, vahekorda tegema?"

"Ma tahaksin küll, kui see sulle sobib."

"Olgu, muidugi! Eelmine kord meeldis mulle väga!"

„Nii et ma kuulsin.“ Ma jõllitasin Reginat korraks. „Olgu, kullake, suudle mind.“

Tõmbasin ta õrnalt enda lähedale ja me suudlesime. Sirutasin käe ja tegin ta bikiinitopi paelad lahti. Seejärel laskusid mu käed ta puusadele ja ka tagumiku paelad lahti. Samal ajal hakkas ta mu erektsiooni kallal nirisema.

Lõpuks lasime mõlemad lahti ja Heather tõusis jälle sirgu. Tema bikiinid kukkusid mulle sülle. "Hei! Sa tegid mu alasti! See pole aus!" Seejärel haaras ta mu särgist ja üritas seda mulle üle pea tõmmata. Oleksin võinud teda aidata, aga oli lõbus teda rabelema panna. Suure pingutusega tõmbas ta lõpuks mu särgi seljast. Mu püksid olid juba osaliselt maas, nii et tal oli neid kergem jalast tõmmata. "Näed!" ütles ta rahulolevalt: "Nüüd oleme mõlemad ühesugused!"

Vaatasin Heatheri ikka veel märga alasti keha, tema väikeseid, kuid arenevaid rindu ja väikest tumedat avaliku elu tegevat juuksetutti jalgevahelt. Seejärel vaatasin omaenda jäika erektsiooni, osutades talle üles. „Oh, kullake, ma arvan, et me oleme väga erinevad. Aga mulle MEELDIVAD need erinevused. Kas sulle ei?“

Heather itsitas ja istus uuesti mu peale, istudes mu jalgadele kahele nagu ennegi. Me suudlesime uuesti. Seekord tundsin ma tema vagiinat. Ta ahmis õhku, kui ma seda tegin, aga see polnud põhjus, miks ma teda tundsin. Ta oli natuke märg, aga mitte piisavalt.

"(Kiss) Kas on aeg? (kiss) Kas me teeme seda?" küsis ta.

"Veel mitte, kullake, (musi) sa pole piisavalt märg."

Heather katkestas meie suudluse ja vaatas endale otsa. „Aga ma just tulin basseinist välja! Kuidas ma märg pole?“

„Ei, kullake, ma mõtlen siin märg.“ Silitasin ta häbet. „Sa pead siin all korralikult märg olema, muidu ei ole hea tunne. Eelmine kord kasutasime libestit, aga mul pole seda praegu.“ Siis tuli mulle idee. „Tead mis? Ma tahaksin näha, mida sa basseinis endaga tegid.“ Juhtisin ta käe jalgade vahele. „Palun näita mulle, mida sa tegid.“

Heather ahmis õhku: „Sa mõtled, et sa... tahad mind... seda tegemas näha?“ Siis meenus talle: „Oo, sa mõtled nagu aare! Olgu, muidugi!“ Nüüd masturbeeris ta üsna entusiastlikult.

„Oh jumal, sa oled nii seksikas seda tehes!“ Pidin end Heatheri süles masturbeerimist nähes õhku ajama.

Heather nägi mind ka masturbeerimas. „Kas poisid teevadki nii?“ See, kuidas ma ennast silitasin, tundus teda veelgi rohkem erutavat. Ta hingas nüüd raskemini: „Olgu, (hingeldab), ma arvan, et ma olen nüüd valmis, (hingeldab). Kas me saame seda nüüd teha, palun?“

Ma katsusin ta tuppe; ta praktiliselt tilkus. Ta oli kindlasti valmis. Panin Heatheri käe oma erektsioonile ja aitasin tal selle tuppe juhtida. "Olgu, kullake, nagu eelmine kordki, juhi see sisse ja suru õrnalt allapoole. Mitte liiga kõvasti, ära endale haiget tee."

Heather mäletas hästi. Ta surus natuke allapoole ja mu peenise pea libises sisse. Siis liikus ta vähehaaval allapoole, kuni oli täielikult minu külge torgatud.

„Me teeme seda nüüd, eks?“ hingeldas ta.

"Jah, liigume küll! Nüüd saate liikuda nii palju kui soovite!"

Heather liikus alguses ettevaatlikult üles-alla, aga tal ei läinud kaua aega, kui tempo kiirendas.

Ta hakkas nurga all pumpama ja allapoole suunatud liigutustega hõõruma. See tundus talle pakkuvat rohkem naudingut kui lihtsad vertikaalsed tõuked. See toimis ka minu puhul, sest tundsin seda tunnet taas ülespoole. Kiigutasin instinktiivselt oma puusi tema rütmis, surudes allapoole suunatud liigutustega üles. Tema hingamine muutus väga kiireks ja ma tundsin, kuidas ta hakkas pingesse tõmbuma. Tundsin, kuidas ta vaagnalihased spasmisid, kui orgasm ta keha üle võttis. Siis tundsin sooja niiskust. Muidugi, Heather oli väga märg, aga see oli enamat. Vaatasin alla ja nägin meie vahelt vett voolamas. Heather pissis – orgasmi ajal – mina tema sees! See toimis minu puhul ja ma saavutasin ka orgasmi. Kui Heather lasi end pissida, pritsisin oma sperma tema sisse. Tema vaagnalihased spasmisid pidevalt, just nagu käsi pigistaks mind. Tundus, nagu ta lüpsaks minust viimse kui killukese välja.

Heather vajus mu rinnale ja ma panin käed ta ümber. Vaatasin Reginat. Tal oli käsi lahtiste pükste sees. Paistis, nagu oleks ta ise orgasmi saanud. Me kohtusime silmadega ja Regina naeratas ning pilgutas mulle silma. Ta lihtsalt sai end lahti, vaadates mind ta tütrega armatsemas.

Kui Heather toibus, taipas ta, mida ta oli teinud. „Oh ei! Mul on nii kahju! Ma – ma ei teadnudki, et ma end pissisin!“ Heather hakkas minult maha tulema, aga ma hoidsin teda kinni. „Kallis, kõik on korras. Mulle meeldis!“

"Oo... sa mõtled nagu siis, kui me Amandaga su jalgadele pissisime?"

„Jah, täpselt nii! Tegelikult ma isegi kadestan sind, sest mehed ei saa korraga pissida ja orgasmi saada. Sul on nii vedanud, et oled tüdruk, kullake! Sa võid seksi ajal pissida ja orgasmi saada nii mitu korda kui tahad.“ Pigistasin teda vastuseks.

Heather naeratas ja punastas: „Aitäh. Aga ikkagi on natuke piinlik.“

Läksime Heatheriga mõlemad tuppa end puhastama. Otsustasime koos duši alla minna ja pesime teineteist. Kui ma poleks viimase 15 minuti jooksul juba kaks korda orgasmini jõudnud, oleksin seda Heatheriga uuesti teinud. Aga niigi andsin talle veel ühe kena orgasmi, kui ta keha pesin.

Regina pani piknikulõuna ära, kuni me duši all käisime. Nad mõlemad jäid pärast seda veel natukeseks ajaks, aga liiga pea oli aeg koju minna. Kuigi Regina võttis vaba päeva, pidi ta ikkagi kodust tööd tegema. Nad mõlemad kallistasid mind ja Heather kallistas mind uuesti ning Regina pani mind lubama, et helistan talle, kui mul midagi vaja on.

11.–14. päev – teisipäev–neljapäev

Järgmised paar päeva möödusid aeglaselt, aga sündmustevaeselt. Pidasin oma osa kokkuleppest kinni ja hoidsin Amandast väga eemale. Veetsin aga palju aega Regina ja Heatheriga. Olin kas nende pool või nemad minu pool. Mõned korrad. Heather hakkas Amandast rääkima, aga ma peatasin ta kohe. Sain aru, et olukord oli tema jaoks stressirohke – ta tundis ilmselt, et on sündmuste keskele lõksu jäänud, ja ta oligi. Püüdsin teda lohutada kallistuste ja suudlustega ning meeldetuletustega, et see on vaid paar päeva. Heather üldiselt leppis sellega ja oli piisavalt kannatlik, et oodata.

Reginat seevastu oli raskem lepitada. Tema kannatus oli palju väiksem. Tema tuletikulaadne isiksus võttis temast aina võimust. Ta nägi seda pidevalt karistusena minu jaoks, aga ma teadsin, et see polnud nii. Cindy vajas aega, et oma tundeid läbi mõelda ja Amandaga aega veeta. Muidugi see mulle ei meeldinud, aga ma teadsin, et see lahusolek oli vajalik, et Cindy saaks kõigega, mis tema elus muutunud oli, leppida.

Teisipäeva hommikul sain kõne treener Wilsonilt.

"Tere, Mark, siin Steve Wilson. Kas sa oled juba treenerikoha vastu võtnud?"

„Tänan helistamast, Steve, aga mitte veel. Ma ikka veel mõtlen sellele.“

„Mõtled sellele?? Mark, sa ju tead, mida see töö endast kujutab ja millised – ütleme nii – lisahüved sellega kaasnevad, eks?“ Peenelt öeldes treener ei tea.

"Muidugi, ma saan sellest aru. Ja usu mind, ma TAHAN seda tööd. Aga ma pean kõigepealt ühe isikliku asja lahendama."

„Oo, ma vean kihla, et see on sinu õetütre, Summersi tüdruku pärast, jah? Las ma arvan – probleemid nende vanematega? Kui ma õigesti mäletan, on nad üsna konservatiivsed. Ära selle pärast muretse. Las ma ütlen sulle, kuidas neist üle saada...“

„Tänan, aga ei,“ katkestasin ta. „Nagu ma ütlesin, pean kõigepealt ühe isikliku asja korda ajama. Annan sulle nädala pärast teada – luban.“ Olin üllatunud, kui lähedal tema oletus täpsele tulemusele oli. Kuigi nüüd sellele mõeldes polnudki ilmselt raske nii palju järeldada.

„Olgu, kuidas tahad, aga ma tean, kuidas neid konservatiive segadusse ajada. Tegelikult on nendega lihtsam kui liberaalidega.“

"Ära muretse, ma annan sulle järgmisel nädalal kindlasti teada."

„Olgu, ma hoolitsen selle eest, et kool seda sulle nädalaks ajaks hoiaks. Aga kui sa seda niipea ei võta, siis teeb seda mõni teine ​​õnnelik mees. Ja TEMA on see, kellel su õetütrega „vedab“, kui sa aru saad, mida ma mõtlen! Mõtle selle peale.“

Mõte sellest, et mingi võõras mees Amandat ahistab, pani mind võpatama. Ma tean, et tehniliselt pole see kuigi erinev sellest, et mina Amandat ahistan – ei, pigem armastan –, aga ma ei suutnud armukadedust peatada. Mis siis, kui järgmine treener on tõbras? Mis siis, kui ta talle ei meeldi? Mis siis, kui ta sunnib teda endaga seksima? Mis siis, kui naine talle haiget teeb? Mis siis, kui ta... Ei, oota – mida ma küll mõtlesin?? Tegelikult polnud veel midagi juhtunud ja ma ootasin juba halvimat. Sundisin end maha rahunema. Kurat, armukadedus on tugev ja räpane emotsioon. Siiski tegi treener hea märkuse, et kui mina seda tööd vastu ei võtaks, teeks seda keegi teine.

Nädal tundus venivat igavesti. Oma üksinduses oli mul palju vaba aega. Positiivse poole pealt suutsin oma hüpnoosiraamatuga märkimisväärset edu saavutada. Kirjutasin veel kaks peatükki. Samuti veetsin rohkem aega treenides ja jookstes, et end tegevuses hoida.

Oli ka aegu, mil ma Amandat pikemat aega ei näinud, mõnikord isegi kauem kui nädal. Alates Amanda neljandast eluaastast viisid Cindy ja Derek ta igal aastal kuhugi puhkusele. Eelmisel aastal veetsid nad nädala Jurassic Parkis. Alguses kartis ta minna, aga kui ta tagasi tuli, ütles ta, et seal olid kõik ainult animatroonilised tegelased. Ta ütles mulle isegi, et oli pettunud, et päris dinosaurus kedagi ära ei söönud. Lastel on nii kummaline kujutlusvõime.

Samuti käis ta eelmisel aastal oma esimeses suvelaagris; ta veetis kaks nädalat Wakanda laagris. Mäletan, et ta tegi mulle oma kunsti- ja käsitöötundides kingituse - väikese savist mudeli mingist loomast, keda ma ei tundnud. Ta ütles, et see on must panter. Ta nägi selle kallal väga palju vaeva ja pani sellele isegi mõned ilusad vibraaniumist kaunistused. See on mul siiani elutoas väljas.

Siis olid veel minu reisid. Olen paar korda maailmas ringi käinud, vahel tööasjus, vahel lihtsalt enda jaoks. Iga kord, kui olin Amandast eemal, igatsesin teda, aga see polnud nii. Võib-olla olid kõik muud korrad sellepärast, et üks meist läks seiklema ja kui tagasi tulime, saime seda seiklust jagada. Seekord polnud mingit seiklust ega midagi jagada, kui teda jälle näen. Tegelikult oli täiesti võimalik, et ma ei pruugi enam kunagi temaga selliseid asju jagada saada.

Ühel päeval nädalas juhtusin nägema uudiseid nendest lapseröövijatest, kellega me pühapäeval tegelesime. Mingi tulihingeline advokaat võitles süüdistuste tühistamise nimel. Ta ei saanud sellest päris aru, aga ta pidas tõsiseid läbirääkimisi süütuse tunnistamiseks ja sai süüdistusi vähendatud. Nad võivad isegi kautsjoni vastu vabaneda. Ma usun, et inimestele tuleb anda õiglane võimalus ja õiglane kohtuprotsess, aga ma ei kujuta ette ühtegi olukorda, kus need pätid vabastataks. Ma ainult lootsin, et Cindy või Regina seda uudist ei näinud.

Neljapäeva hommikul helistas mulle Cindy.

„Mark, ma ei suuda enam! (nuuks) Sina võitsid! Sa võid Amanda tagasi saada. Ta ei (nuuks) Ta ei... armasta mind enam! (nuuks)“ Ta puhkes nutma. Tal oli üks tema emotsionaalsetest kriisidest.

Aga ta ei muutunud selliseks enne, kui midagi suurt juhtus. Miski oli teda tõeliselt kurvastanud – rohkem kui lihtsalt Amanda kurbus.

"Õde, see pole tõsi. Ma tean, et Amanda armastab sind ja sina tead seda ka."

"Võib-olla ta tegigi varem, (nuuks), aga nüüd enam mitte, (nuuks) sellest ajast peale, kui ma ta sinult ära võtsin. Ta on kogu aeg kurb ja (nuuks) ja ta ei taha enam kunagi midagi teha. Ta ei naerata isegi siis, kui ma talle kingitusi annan (nuuks)."

„Cindy, ma ei ole psühholoog, aga võib-olla on see lihtsalt ajutine nähtus selleks nädalaks? Ma mõtlen, et ta on palju läbi elanud. Võib-olla on ta lihtsalt see, kuidas kõigega toime tuleb.“ Ma olin täiesti aimamisvalmis, mida öelda, aga lootsin, et see rahustab Cindyt maha.

"(Nuuksumine) Ta oli enne nii palju õnnelikum. Enne kui me Derekiga lahkusime ja sina ta ära võtsid. Kui SA TA MINU KÄEST ÄRA VÕTSIID! MÄRGI, ET SEE ON KÕIK SINU SÜÜ!" Nüüd oli ta tõesti kontrolli alt väljas.

„Rahune maha, Cindy! Ma tean, et mul oli selles kõiges suur roll, aga praegu teen ma ainult seda, mida sa palusid. Pea meeles – sa tahtsid, et ma nädalaks ajaks ära jääksin!“ Pidin vastu suruma, et ta maha rahuneks.

"Vabandust, Mark! (nuuks) Ma ei mõelnud seda. Ma ei tea, mida ma räägin! Ma olen lihtsalt... ma olen lihtsalt kurb ja vihane ja ärritunud ja haiget saanud ja ma igatsen oma Amandat sellisena, nagu ta vanasti oli (nutt)!"

"Pole hullu, õeke. Ma saan aru. See on meile kõigile raske aeg. Ja mul on kahju, et mina selle peamiseks põhjuseks olin."

„Ei, see pole sinu süü. Ma tean, et mehed ei suuda end noorte tüdrukute seltskonnas kontrollida. Derek ütles mulle seda. Ta ütles, et mehed lihtsalt on sellised. See on minu süü, et ma lasin sellel kõigel juhtuda (nuuks).“

„Oota – Derek ütles seda?? Õeke, see on täielik jama! Ma tunnistan, et tegin vea, aga ma EI hakka peitu mingi testosteroonil põhineva vabanduse taha. Ja ära lase ka Derekil seda teha!“ Nüüd ma teadsin, kust see kõik tuleb. Alati truu – ei, MITTE KUNAGI truu Derek. Ma tahtsin seda meest kägistada.

"Aga see oli minu süü! Amanda jooksis minu, mitte sinu eest ära!"

"Amanda jooksis minema, sest ta on 10-aastane tüdruk, kes oli ärritunud ja vihane. Pole tähtis, kes teda jälgis - sina, mina või Rahvuskaart. Kui lapsed niimoodi ärrituvad, siis jooksevad nad minema. Cindy, sa oled kõige hoolivam ja armastavam ema maailmas. Ma esitaksin su aasta ema kandidaadiks, kui teaksin, kuhu vorm saata!"

"(nuusk) Sa ütled seda ainult sellepärast, et sa oled mu vend. (nuusk)"

"Ma ütlen seda lihtsalt sellepärast, et see on TÕSI! Ja kui sa mind ei usu, siis küsi Reginalt. Ta ütleb sinu kohta sama asja."

Aitäh, suur vend. Et sa minu jaoks olemas oled - et sa mind toetad - kõiges!

Pakkusin, et lähen tema poole, et veel natuke rääkida ja teda lohutada, ja ta õnneks oli nõus. Kohale jõudes nägin, et Cindy ei vaevunud kunagi riidesse panema. Tal oli seljas hommikumantel, mis enamasti kattis mingisugust öörõivast, ja ta juuksed olid üles nööbitud, nagu oleksid need seal magamiseks. Istusime tema diivanil ja rääkisime ja kallistasime ja rääkisime veel natuke. Cindyga juhtus viimase nädala jooksul nii palju; Derek pettis teda noore teismelise tüdrukuga, Amanda rööviti ja muidugi reetsin mina tema usalduse, seksides Amandaga. Kogu tema maailm pöördus vaid mõne päevaga pea peale. On ime, et ta täielikult hulluks ei läinud.

Meie vestluse ajal võttis Cindy välja veinipudeli, mille Regina talle mõnda aega tagasi kinkis. Ta hoidis seda peidus, sest Derek ei kiitnud heaks alkoholi „pattu“. Lubasin tal mulle klaasi valada, kuigi ta teadis, et ma ei joo. Jõin seda vaevu. Tegin seda peamiselt selleks, et Cindy end mugavamalt tunneks. Pärast esimest klaasi ütles ta, et Derekil on ka oma koopas salajane alkoholivaru, nii et ta ei tunneks end oma peidetud asjade hoidmise pärast nii süüdi. Selles majas valitsenud silmakirjalikkus oli lihtsalt hämmastav.

Meie vestlus kaldus paratamatult minu ja Amanda suhetele. Ta ei suutnud ikka veel leppida sellega, kui väga ma tema tütart armastasin. "Mark, sa oled mu vend ja ma armastan sind, aga sa ei saa Amandale enam selliseid asju teha. Ma mõtlen, et mõte sellest, et sa teda kinni hoiad ja talle end peale surud, on lihtsalt nii vale!"

See tabas mind ootamatult. „Võta hetk tagasi, õeke! Tunnistan, et mina tegin Amanda suhtes esimese sammu, aga ma ei sundinud ennast talle KUNAGI peale. Alati, kui ta ütles ei, ei surunud ma peale. Mis paneb sind üldse arvama, et ma seda teeksin?“

„Noh, nii see... tead küll... käib. Kuidas... seks käib. Mees surub naisele oma tahte peale. Naise kohus on talle vastata. Kõik teavad seda. Kui sa kunagi kirikus käiksid, õpiksid ehk üht-teist.“

„Kas teie kirik õpetab NII?? Nii EI TOHI kohelda naist ega ühtegi teist inimest! Kedagi ei tohiks sundida teisele alluma.“ Ma ei suutnud mõista, kuidas keegi saab nõustuda sellega, et teda koheldakse nagu alaväärset inimest.

„Noh, võib-olla mitte päris nii, aga Derek tõlgendab seda nii ja ta on mu abikaasa, seega minu jaoks on see nii. Pealegi pole see nii hull, kui sa arvad. Niikaua kui ma vastu ei hakka, pole ka valus. Vahel tundub see isegi... kuidagi mõnus.“ Vein lõdvestas Cindyt kindlasti veidi. Muidu ei suudaks ta kunagi oma tunnetest seksi kohta rääkida. Vein pani teda aga ka paljastama mõtte „ära hakka vastu, muidu on valus“.

"Oota - sa pead muretsema, et ta sulle haiget teeb?? Sa ei saa isegi nautida seksi, mida ta sulle peale surub??"

„Mark, kas sa midagi ei tea? Naise asi pole mehelt naudingut võtta. Sa PEAD tõesti kunagi meie kirikusse tulema ja õppima...“

Kuulsin rohkem kui küll. See oli juba ammu üle teistsuguse elustiili, see oli väärkohtlemine. „Cindy, EI! SA PEAD sellest kirikust EEMAL saama ja ka Derekist! See mees hävitab sind! Ta kasutab seda kirikut sinuga manipuleerimiseks ja sinu kui seksorja ärakasutamiseks. Ta jutlustab moraali, varjates samal ajal omaenda vigu. Lisaks pettis ta sind ja paneb SIND end süüdi tundma! Ma tean, et ma pole pühak, aga ma tunnistan oma vigu ja võtan nende eest vastutuse. Iga mees, kes niimoodi valetab ja petab, pole minu silmis mees.“

Cindy oli mu tiraadist šokeeritud. Aga ta teadis, et kõik, mida ma ütlesin, oli tõsi. Lõpuks hakkas ta nägema lõksu, milles ta oli, aga ta ei näinud sellest väljapääsu. "Aga... ma ei saa teda lihtsalt maha jätta. Ma ei saa üksi hakkama. Mul pole kunagi varem isegi tööd olnud. Ma ei oska midagi teha. Ma olen kasutu ja rumal."

„Jeesus Kristus, õeke! (vabandust ropendamise pärast) kas Derek ütles sulle ka seda?“ Olin oma vihapurskest ikka veel ärritunud. „Sa oled intelligentne, tugev ja ilus. Sa suudad kõike, mida sa pähe võtad. Ja ma toetan sind igati. Aa, ja kuidas on lood Amandaga? Kas sa tahad, et Derek kohtleks Amandat nii, nagu ta kohtleb sind?“

Cindy silmad avanesid äkilise hirmuga. „Oh jumal küll! Amanda! Sa ei arva ju, et ta...“

„Silmapilguga. Ta pettis sind 13-aastase tüdrukuga. Amanda võib olla järgmine.“ Jah, ma mängisin seda „kaitse-oma-tütart“ kaarti. See oli räpane trikk, aga ma vajasin seda mõjuvõimu suurendamiseks. (Vabandust, et ma sinuga niimoodi mängisin, õeke – aga sa tead sama hästi kui mina, et sa vajasid tol ajal tõuget.)

„Oh ei! Mitte minu tütreke! Parem mitte!“ Kaitsev ema Cindy võttis seda just nii, nagu ma lootsin. „Aga mida ma teha saan? Mul pole kuhugi minna!“

„Cindy, kas sa pead üldse mõtlema? Sina ja Amanda võite minu juurde elama tulla. Ma hoolitsen sinu eest, kuni sa jälle jalule saad – ükskõik kui kaua see aega võtab.“

Ikka veel oma kaitsva ema rollis, vaatas ta nüüd MIND kahtlustavalt. „Jah, aga kas sa ei kavatse siis Amandat ära kasutada?“ Tunnistan, et see oli põhjendatud kahtlus. Aga ma ei laseks sel takistada neil sellest vägivaldsest mehest eemale pääsemast.

„Mitte siis, kui sa seda heaks ei kiida. Ma olen sulle seda juba lubanud ja pean oma lubadusest kinni. Cindy, ma armastan sind nii, et ka Amandat, ja ma ei taha teile kummalegi kunagi haiget teha. Ma ei saa lubada, et mul pole mingeid fantaasiaid, aga ma VÕIN lubada, et jään vooruslikuks.“

„Sa mõtled neid fantaasiaid, mis sul minust lapsepõlves olid?“ Cindy naeratas ujedalt, kui ta oma teise klaasi veini lõpetas.

„Mida sa mõtled? Ja kust see tuli?“ Ta üllatas mind sellega taas.

"Sa ei mäleta, kuidas me lapsed olime ja ma kandsin kodus ainult aluspesu? Ma teadsin, et sa vaatad mind."

„Mida?! Aga sina... Sa mõtled, et sina... Aga meie... Me olime ju alles lapsed!“ Ma ei suutnud seda uskuda. Cindy ajas mind täiesti segadusse. See vein pidi ta tõesti lõdvestama.

"Mark, mu kallis VANEM vend, mina olin laps, aga SINA olid teismeline. Juba siis teadsin, mis seks on, ja olin uudishimulik. Olin liiga naiivne, et paremini teada, aga mulle meeldis, kuidas ma end tundsin, kui sa mind vaatasid..."

"Nii et... sa jooksid meelega mööda maja poolalasti ringi?"

„Nagu ma ütlesin, ma ei teadnud tollal paremini.“ Ta peatus ja vaatas alla. „Täpselt nagu... ma ei teadnud, et sind magamistoas nuhkida on vale.“

"MIDA?? Sa luurasid mind?? Ma hakkan mõtlema, kes meie peres see pervert on!" Cindy oli täna täis üllatusi.

„Jah, noh, kui sa oma... ee, seansside ajal mu nime hüüdsid, siis ma ei saanud muud teha, kui uudishimulik olla.“

Langetasin pea ja katsin näo. „Õde, mul on nii kahju, aga see oli nii ammu ja ma olin siis alles rumal teismeline.“

Nüüd oli Cindy kord mind lohutada. Ta tõstis õrnalt mu pea, paljastas mu näo ja vaatas armastavalt otse mulle silma. „Mark, kõik on korras. Ma ei ole sinu peale vihane. Ja mul on kahju, et ma sind luurasin. Sul on õigus, me olime mõlemad noored ja me ei teadnud paremini.“

Cindy kallistas mind ja ma taasühinesin oma õe-vennaliku armastusega. Siis vaatas ta mulle uuesti silma. „Aga nüüd ma mõtlen, kas sul võiksid ikka veel minu kohta sellised fantaasiad olla? Kas ma olen ikka veel ihaldusväärne või olen ma sinusuguse jaoks liiga vana?“

Ma oleksin peaaegu diivanilt maha kukkunud. Mu õde – mu konservatiivne ja usklik õde, kes mind oma tütrega seksimise pärast hülgas, küsis, kas ta on seksikas! Kuidas sa sellisele küsimusele vastad? "Ee, Cindy, ee, kuhu sa sellega välja jõuad?"

Õnneks ta taganes veidi – aga ainult natuke. „Oh, te mehed olete kõik nii rumalad. Kuule, Suur Vend, ma vajan armastust. Sellist armastust, mida ma oleksin pidanud saama... noh, tead küll kellelt. Sa polnud ainus, kellel olid fantaasiad, kui me lapsed olime. Kui ma natuke vanemaks sain, olid mul ka oma, khm... privaatseansid magamistoas. Ma ei teadnud siis, et oma keha niimoodi rüvetada on patt, aga ma ei saanud sinna midagi parata. Ja... ma mõtlesin sinust.“ Cindy punastas sügavpunaseks, kui ta seda ütles.

„Niisiis, kuna me mõlemad mõtlesime teineteisest tol ajal nii, tahan teada, kas sa suudad minust praegugi nii mõelda?“ Ta vaatas mu tühja nägu ja lisas: „Ja tegelikult midagi ette võtta?“

Olin šokis. Cindy oli alati konservatiivne, mitte kunagi nii seksuaalselt otsekohene. Ei, oota. Mõeldes sellele, polnud see tõsi. Suurema osa oma teismeeast oli ta muretu ja väga avatud. Ta tahtis alati rohkem nahka näidata. Cindy teismelise bikiinid olid peaaegu sama paljastavad kui Amandal tänapäeval. Mäletan, kuidas ema vaidles Cindyga kogu aeg tema kergemeelse ja muretu loomuse üle. Siis umbes 17-aastaselt võttis ta ühendust ühe kirikugrupiga ja kohtus Derekiga. Sellest hetkest alates ta muutus. Kuigi olin pettunud, et ma ei näe enam tema lõbusat ja metsikut poolt, tundus Cindy õnnelik ja see oli minu jaoks kõige olulisem. Nüüd, veidi üle tosina aasta hiljem, tuli tema metsik pool taas esile.

Kuna ta tavaliselt ei joonud, pidi vein talle kindlasti pähe minema. „Õeke, ma arvan, et sa oled natuke liiga palju joonud. Võib-olla peaksid lihtsalt natukeseks pikali heitma.“

„Mark, ma ei ole purjus. Ma olen varemgi rohkem joonud ja kõik on olnud korras.“ Cindy nägi mu jahmunud ilmet. „Oled üllatunud? Noh, ma arvan, et sa ei tea. Derek veedab üha rohkem õhtuid väljas. Ta ütleb, et see on kirikuasi. Ja ta tuleb koju väga hilja ning läheb otse oma kabinetti ja magab seal. Mõned korrad, kui ma teda sisse tulin, tundsin tema hingeõhus alkoholi lõhna. Ta aga eitas alati joomist. Ja hommikuti oli nagu poleks midagi juhtunud. Ja see ongi probleem. Enamasti ei juhtu meie vahel MIDAGI. Ja need paar korda, kui juhtub, saab kõik nii kiiresti läbi.

„Niisiis, kui Amanda Heatheri juures ööbis, otsustasin vahel välja minna ja omaette mõned „asjad“ ajada. Linna lähedal on üks koht, kuhu ma vahel lähen. Keegi ei tunne mind seal ja mulle meeldib õhtuti väljas käia. Mulle meeldib tähelepanu, mida ma seal saan – tähelepanu, mida ma kodus enam ei saa. Aga ma pole Derekit kunagi petnud, kuigi oleksin võinud seda mitu korda teha.“

„Mark, naist tuleb hinnata. Ja tema ei hinda mind enam. Õhtud, mil ma väljas käin, on toredad, aga sellest ei piisa. Ma tean, et on vale tema selja taga väljas käia ja ta saaks mu peale väga vihaseks, kui ta seda teaks, aga ma ei teinud seda selleks, et teda vihastada. Ma tegin seda, sest mul oli vaja end jälle elavana tunda. Ma arvan, et ma arvasin, et kui ma saaksin end lohutada, siis ma saaksin olla talle parem naine. Siis ta ehk ei jätaks mind enam nii palju üksi. Ma lootsin ka, et meie mesinädalad sütitavad temas uuesti armastuse minu vastu, aga ei teinud seda. Ma tunnen end nüüd sellise lollina.“

Cindy muutus jälle emotsionaalseks: „Ma vajan ARMASTATUD olla! Ma pean teadma, et ma olen naine ja et KEEGI tahab mind – naisena. Mu abielu on ilmselt nüüd läbi ja mul pole selle eest midagi ette näidata. (nuuks) Lihtsalt 10 raisatud aastat. Oh, ma olen nii lootusetu juhtum! (nuuks) Mark, sa peaksid ka mind maha jätma! Ma toon su ainult endaga alla. Võta Amanda kaasa ja jookse minu juurest minema nii kiiresti kui saad! (nuuks)“ Ta murdus ja lihtsalt nuttis.

Cindy tegi nõrga katse mind eemale tõugata, aga ma tõmbasin ta lähemale. „Oh ei, sa ei saa! Sa ei saa minust nii kergesti lahti. Mis see on... pole midagi näidata...? Aga Amanda? Sul on imeline tütar! Ja ära isegi mõtle öelda, et ta on Dereki oma. Ta on sinu täielik koopia ja tal on sinu tuline jõud ning SINA oled see, kes ta üles kasvatas. Siis olen mina. Olgu, ma pole täiuslik ja ilmselt on olemas paremaid vendi, aga keegi ei ole sulle kunagi nii lojaalne kui mina. Ja ära unusta Reginat, kes ma tean, et seisab su kõrval, ükskõik mis...“

Cindy suudles mind suudeldes vait. Mitte lihtne huultele tehtud musi nagu su õe suudlusel, vaid täielikult avatud suu ja kirglik suudlus keelega. Ma embasin teda instinktiivselt sama kirega. Üks hääl mu sees ütles: "See on vale", aga tugevam hääl ütles: "Ta vajab seda. Armasta teda." Minuti pärast me peatusime, kasvõi ainult hingamiseks. Me olime mõlemad üllatunud sellest, mis just juhtus, ja kumbki meist oleks võinud eemale tõugata, aga me ei teinud seda. Ma vaatasin talle silma ja nägin igatsust olla armastatud. Kas see oli minu enda vajadus tema eest hoolitseda või lihtsalt seksuaalne erutus, ma ei tea. Aga ma tahtsin seda ja ma sain aru, et tema tahtis ka.

Ma katsusin Cindy juukseid ja tõmbasin välja ta juuksenõelad. Tema kuldblondid juuksed langesid alla ja ma juhtisin need õrnalt üle ta õlgade. Need olid peaaegu sama pikad kui Amandal. Seejärel tegin ma ta hommikumantli lahti ja tõmbasin selle tal õlgadelt maha. Selle all kandis ta vaid lühikest roosat siidist Cami-toppi, mis langes üle tema keskmise suurusega rindade (need olid kas C- või D-korviga), ja sobivaid aluspükse. Cindy ei osutanud vastupanu, aga ma polnud ikka veel tema motiivis kindel.

„Ma pean teadma. Kas sa lased mul seda teha, sest sa usud, et sa ei peaks vastu hakkama, kui mees sulle oma tahet peale surub, või on see sellepärast, et sa seda tõesti tahad?“

Ta kummardus ette ja suudles mind uuesti. „Mark, ma tahan seda. Ma VAJAN seda. Ma mitte ainult ei luba sul seda teha, ma palun sind. Palun armasta mind.“

Nüüd sain aru, et ta ei alistunud mulle lihtsalt. Kergitasin ta topi piisavalt, et teda paljastada; et näidata seda, millest ma teismeeas unes olin mäletanud. Enne seda nägin oma õde viimati palja ülakehaga, kui ta hakkas puberteedieas olema. Isegi siis paelus mind tema peaaegu lame rind. Nüüd kutsusid tema kaunid arenenud täiskasvanud rinnad mind neid uurima.

"Kas sulle meeldib see, mida sa näed?"

„Sa oled ilus ja seksikas naine. Su rinnad on ideaalsed.“ Suudlesin iga nibu korra ja seejärel imesin neid. Kuulsin, kuidas ta õhku ahmis, ja tundsin, kuidas ta mu pea oma rinnale surus. Tema nibud olid mu mängimisest kanged ja püsti. Aga nüüd tahtsin teda rohkem näha.

„Tõuse püsti. (suudlus) Ma tahan teid kõiki näha, täpselt nagu siis, kui me noored olime.“ Ta ohkas, kui ma ta rindadest eemale tõmbusin, aga ta tõusis püsti. Ma nägin tema kaunist keha seljas see roosa siidist minikapuuts ja sobivaid bikiinipükse. Tema rinnad tõstsid ta ülaosa kõhult eemale, paljastades naba.

Ta pööras ringi ja uhkustas pisut. „Niisiis, suur vend, kas sa mäletad seda, mida me noorena nägime? Kas see erutab sind?“ Ta kummardus ettepoole, paljastades oma dekoltee.

Ta nägi välja väga erinev sellest, mis ta lapsena oli. 10-aastase tüdrukuna olid tal vaid kergelt kurvid ja tema pisikesed rinnamügarikud vaevu läbi pluusi paistsid. Aga täna ulatusid ta aluspüksid puusadele ja top vaevu hõlmas rindu. Raske öelda, kumb vaade mulle rohkem meeldis - lapse Cindy või täiskasvanud Cindy. Mõlemad on omal moel taevalikud. "Oh jumal, sa oled nii uhke. Sa oled praegu maailma seksikaim asi!"

"Mulle meeldib, kui sa seda ütled. Mulle meeldib, et ma sulle meele järele olen."

„Sa võid mulle rohkem meeldida, kui mind lahti riietad.“ Ma tõusin tema ette püsti. Cindy tegi mu särgi nööbid lahti ja tõmbas selle mult seljast, samamoodi nagu ma hetk tagasi ta hommikumantli ära võtsin. Siis ta põlvitas ja tundis mu erektsiooni läbi pükste. Ta tegi mu püksipandlad lahti ja lasi need alla, paljastades mind.

„Mmm! See näeb palju suurem välja kui viimati, kui ma seda nägin!“ Ta naeratas mulle. Ma tean, et ma pole eriti suur. Eelmisel nädalal kinnitas seda ka täiskasvanute poe müüjatüdruk, kui ta mind mõõtis. Sellegipoolest on mehe egole hea tunne, kui sulle sinu muljetavaldavast suurusest räägitakse.

Cindy silitas õrnalt mu erektsioonis peenist. Ta tundis end imeliselt, aga ma teadsin ka, et see ei tohiks olla ainult minu nauding. Tõstsin ta püsti ja tõmbasin ta topi seljast, paljastades jäädavalt ta mahlased rinnad. Suudlesin ja imesin neid uuesti ning Cindy oigas, kui ma seda tegin. Libistasin ta aluspüksid puusadest alla ja need kukkusid põrandale.

Olin veidi üllatunud, nähes, et Cindy oli siledaks aetud. Kombasin ta siledat kubemekuru. „D-Derekile ma meeldin sellisena. Ta ütleb, et naine peakski selline olema. Kas-kas ma meeldin sulle sellisena?“

„Cindy, sa oled ilus naine. Ja jah, sa meeldid mulle sellisena, aga pea meeles, et see peaks olema see, mis SULLE enda juures meeldib. Naine peaks olema, see, kes naine olla tahab.“ Kobasin sügavamale ja silitasin korraks tema häbet. Cindy ahmis õhku. Ta oli juba väga märg. Lükkasin ta õrnalt diivanile ja ta lamas sellel. Suudlesin uuesti ta rindu, aga hetke pärast suudlesin ka ta kõhtu ja nabast kaugemale.

Enne kui ma ta jalgevahele jõudsin, peatas Cindy mind. "Mida – mida sa teed? Seal all on räpane."

Kellelegi see ei meeldi."

„Mulle meeldib seal all ja loodan, et sulle ka meeldib.“ Suudlesin ta kliitorit, seejärel ta häbeme ülaosa. Uurisin keelega ta huulte vahelt ja leidsin ta kliitori.

„Oh sa poiss!“ Cindy peaaegu karjus. „See ei peaks... nii hästi tundma. Ma ei peaks seda naudingut sinult ära võtma.“

"Oh jaa, sa peaksid! (lakk) Ma pakun sulle nii palju rõõmu kui võimalik. (lakk)"

Jätkasin tema peal oma suuseksi ja sondeerisin sõrmedega ta tuppe. Kõverdasin sõrmed ette, et masseerida ta tupe esiosa. Cindy hingas nüüd raskelt ja temast immitses ohtralt tupevedelikku. Ma lakkusin seda nagu janune koer.

Iga naise tupevedelikul on veidi erinev maitse. Ka see, mida naine joob, on oma osa, aga igal naisel – ja ka igal tüdrukul – on siiski ainulaadne keemia. Cindy maitse oli veidi magusam, mõnevõrra sarnane Amanda omaga. Kui järele mõelda, siis Regina maitses ka Heatheriga sarnaselt. Mõtlesin, kas emadel ja nende tütardel on mingisugune ühine keemia. Siis kujutasin ette eksperimenti, kus teadlased võrdleksid emade ja tütarde tupevedelike maitset. See on veel üks eksperiment, milles ma hea meelega vabatahtlikuna osaleksin!

Mõtteis süvenedes jäi mul peaaegu märkamata, et Cindy oli orgasmile lähedal. Ta hingeldas ja oigas. „Oh, kallis jumal, anna mulle andeks, see on nii hea tunne! Palun kiiremini!“ Masseerisin tema tupe sisemust nii kiiresti kui suutsin ja tundsin paari esialgset krampi. Hetk hiljem haaras Cindy mu peast, surus mu näo oma jalgevahele ja karjus: „JAA!! ARMAS JUMAL TAEVAS, JAA!!“ Olin enam kui õnnelik, et sain jätkata tema kliitori stimuleerimist, mis oli nüüd nii palju mu suus kui võimalik. Kuna mu nägu oli aga õe intiimpiirkondade vastu surutud, oli mul raske hingata. Pidin nii kaua vastu kui suutsin, aga umbes 30 sekundi pärast pidin õhku saamiseks tagasi astuma. Õnneks oli Cindy selleks ajaks juba taastumas.

Tal kulus hea minut, et maa peale tagasi tulla. „Oh, issand... (hinga) see oli... nii patuselt... (hinga) imeline!“ Ma põlvitasin Cindy kõrvale ja kallistasin teda. Hetke pärast taipas Cindy midagi. „Ma pole sinu eest veel hoolitsenud. Ma pean sinu eest hoolitsema. Aga ma ei ole... noh, ma ei teinud kunagi... seda, mida sina minuga tegid.“

Ma ei suutnud tagasi hoida kerget muiget. „Pärast seda, kui ma su ära sõin ja sulle millegi kohutava orgasmi andsin, ei oska sa ikka veel seksist rääkida, eks?“

"Ära nori mind! Vabandust, ma lihtsalt ei suuda neid sõnu öelda. See on... lihtsalt räpane."

„Pole hullu, õeke, ma lihtsalt näpistan natuke. (suudlus) Ma armastan sind ikka veel. (suudlus) Igatahes, sa ei pea mulle seda tegema. Kedagi ei tohiks kunagi sundida tegema seksi osas midagi, mida ta ei taha. Pealegi on mul veel üks idee.“ Mu püksid olid mu kõrval põrandal. Tuhnisin taskutes ja võtsin välja suletud kondoomipaki.

"Oh ei, need pole lubatud. See takistab Jumala tahte sündimist ja see on patt."

"Ja KES sulle seda just ütles?"

„Noh, Derek, muidugi...“ Cindy peatus ja tal oli tüüpiline blondiinidele omane ilmutushetk. „Oo... jaa.“

„No sel juhul on kõik korras.“ Ta vaatas kondoomipakki ja üritas seda avada, aga ei suutnud. „Olgu, ma annan alla. Kuidas see töötab?“

Võtsin paki tema käest ja avasin selle. „Õde, ma pean sulle tõsiseid seksikasvatuse tunde andma!“ Näitasin talle, kuidas ma selle oma erektsioonis peenisele rullisin. „Kus me siis olime? Aa jaa, tund algab!“ Pistsin kaks sõrme Cindy tuppe ja ammutasin sealt veidi tema mahla, seejärel hõõrusin seda oma erektsioonile. Seejärel võtsin Cindy käe ja palusin tal sama teha.

„Aga see on patt, kui ma seal all ennast puudutan!“ Aga ta ei pannud tegelikult vastu, et ma ta käe panin.

Muigasin uuesti: „Ma arvan, et arvestades kõiki patte, mida me viimase 15 minuti jooksul tegime, ja seda suurt, mida me kohe tegema hakkame, ei muuda üks väike patt veel midagi!“ Pärast seda, kui olin ta sõrmedele tema enda tupevedelikku võtnud, panin ta käe oma erektsiooni ümber ja juhendasin teda mind masturbeerima.

Sel hetkel teadis Cindy, mida teha. Ta silitas mind alguses aeglaselt ja kiirendas veidi, kui mu erektsioon tugevnes. Kui olin täielikult erektsiooni saavutanud, heitis ta diivanile pikali ja ma istusin tema peale. Enamasti lamas ta aga lihtsalt seal, valmis selleks, et ma talle oma tahet peale suruksin. Noh, tema aktiivne osalemine vahekorras oleks järjekordne õppetund. See oli niikuinii tema naudingu küsimus. Juhtisin end tema sisse, aga hoidsin kätt seal all, et teda armatsemise ajal masseerida. Sünkroniseerisin oma sõrmi, andes talle iga tõuke korral kaks silitust kliitorile. Alguses lamas ta lihtsalt seal, peaaegu oodates, et ma lõpetaksin, aga need lisasõrmetõmbed hakkasid oma võlujõudu avaldama. Cindy erutus veelgi ja hingas raskemalt, just nagu siis, kui ma teda lakkusin. Tema erutus pani ka mind rohkem käima. Kiirendasin tempot ja tundsin, et Cindy oli oma piirile lähedal.

Sosistasin talle kõrva. "Sa oled maailma seksikaim naine! (suudlus) Ja kui ma sinu sees orgasmini jõuan, oled sa täielikult minu! (suudlus) Ma tahan, et sa minu jaoks orgasmini jõuaksid. Orgasmini oma suurele vennale! (suudlus)"

See tundus talle asja ära tegevat. Peaaegu minu käsul puhkes Cindy oma teise orgasmini. Ta tuli peaaegu sama kõvasti kui esimesel korral. See saatis mind lähemale ja ma lasin oma sperma tema sisse. Ma surusin nii sügavale tema sisse kui suutsin, instinktiivselt püüdes oma spermat võimalikult sügavale tema üska saada. (Olgu, kondoom hoidis kõike, aga see polnud see, millele ma hetkel mõtlesin. Ärge võtke minult seda hetke ära!)

Seekord võtsime mõlemad Maale naasmiseks aega. Kukkusin Cindy peale ja jäin tema sisse. Cindy pani käed mu ümber ja hoidis mind. Ma ei saaks püsti, isegi kui prooviksin. Me jäime niimoodi tundus igavikuks. Lõpuks lasi Cindy mu haardest lahti ja ma pingutasin, et püsti tõusta.

Olin ikka veel poolkõva ja eemaldasin ettevaatlikult täidetud kondoomi. See punnis kergelt kogunenud spermast.

"Vau! Kas nii palju peakski välja tulema? Derek pole kunagi nii palju välja tulnud!"

Kuigi ma ei tahtnud tegelikult oma vennavenda meenutada (eriti kohe pärast tema naisega – mu õega – seksimist – oh, see läheb ainult hullemaks!), andis positiivne võrdlus mu egole uue tõuke. „Noh, ma ei tea, kuidas temaga on, aga minu jaoks on see enam-vähem normaalne.“

Kuna ma püüan alati olla härrasmees (mõnikord see isegi õnnestub!), lasin tal kõigepealt vannituppa minna ja end puhtaks pesta. Andsin endast parima, et diivanil olev märg laik ära koristada – tegelikult oli see suur märg ala. Cindy tuli tagasi ja nägi mu nõrka koristuskatset ning saatis mind ennast ära pesema, kuni ta elutoa korralikult ära koristab.

2. osa

Läksin vannituppa end värskendama. Tagasi tulles märkasin, et Dereki kabineti uks oli lahti ja nägin, et tema arvuti oli sisse lülitatud. Ekraanil oli noore tüdruku pilt – ta nägi väga tuttav välja. Siis ilmus teise noore tüdruku pilt ja siis veel üks. Vaadates näitas ekraan, kuidas failid avanesid ja liikusid ringi. Sain kiiresti aru, et keegi juhtis seda eemalt – see pidi olema Derek. See nägi välja nagu sama kaugjuurdepääsuprogramm, mille ma paar kuud tagasi dokumenteerisin. Derek laadis kindlasti faile üles kuhu iganes ta parasjagu oli. Siis meenus mulle, kes see esimene tüdruk oli.

Kutsusin Cindy kabinetti. "Õeke, kas sa tead, miks Dereki arvutis on pilt Carly Kruzist ja veel paljudest tüdrukutest?"

„Ei. Ma pole tema arvutit kunagi puutunud. See on tema tuba ja ma ei tule siia kunagi, välja arvatud koristamiseks.“ Samal ajal kui ta rääkis, vaatasime mõlemad ekraanile ilmuvaid tüdrukute pilte. Nad kõik nägid välja umbes kaheksa- kuni teismeealised ja erinevas riietuse astmes. Nad nägid ka välja nagu magaksid või oleksid väga väsinud. „Ma tean, et mõned neist on kirikust, aga enamikku ma ei tunne. Kuidas see kõik iseenesest juhtub? Ja miks need tüdrukud end paljastavad? Kas see on porno?“

„Jah, ma arvan, et see on mingi porno. Derek kasutab oma arvuti juhtimiseks kaugjuhtimisrakendust, olenemata asukohast. Paistab, et ta laadib üles palju faile.“

„Kas ta oskab seda teha??“ vaatas ta hämmastunult. „Ma ei teadnudki, et ta on arvutigeenius!“

Ma selgitasin: „See on lihtsalt tavaline äpp, mille igaüks saab osta. Umbes nagu see jälgimisäpp, mille ma sulle Amanda telefoni jälgimiseks üles panin.“ Jälgisin ekraani edasi. Ta hakkas lihtsalt hulga faile kopeerima. Kaustadel olid nimed nagu „Becky eriline õhtu“, „Sarahi initsiatsioon“, „Carly ja sõbrad“, „Reverendi kingitus“ ja nii edasi. Oli selge, et need failid olid piisavalt olulised, et ta riskiks nende sel viisil hankimisega. Vaatasin ringi ja nägin kodust WiFi-seadet; ühendasin selle vooluvõrgust lahti. Kogu arvuti tegevus lakkas, aga ekraan oli ikka sisse lülitatud.

Cindy oli segaduses. „Mida sa teed? Miks sa selle asja välja lülitasid?“

„Mingil põhjusel tahab Derek neid faile väga. Kuna ta neid nii väga tahab, siis ma keeldun talle neid andmast. See annab meile ka võimaluse välja selgitada, mis need on. Meil ​​pole aga palju aega. Ta saab piisavalt kiiresti aru, et ühendus katkes ja ilmselt helistab sulle. Kui ta helistab, siis ütle talle lihtsalt, et internet pole saadaval.“

Cindy hakkas närviliseks muutuma. „See talle ei meeldi. Kui see paar kuud tagasi katki läks, helistas ta internetifirmale ja ähvardas nad kohtusse kaevata. Siis ta karjus mu peale, sest arvas, et ma tühistasin selle.“

Ma isegi ei tea, kuidas seda teha või kellele helistada! Ma olen selline tobu."

„Õde, sel juhul on rumal olemine parim, mida sa teha saad. Tee Derekiga rumalat. Ta võib su peale karjuda ja mul on selle pärast väga kahju, aga sa ei saa talle öelda, et ma siin olen. Ma vajan sind, et sa teda iga hinna eest takistaksid.“

Cindy oli nõus ja ootas vältimatut kõnet. Vaatasin arvutit ja leidsin failide peamise vahemälu. Mul polnud praegu aega neid vaadata, seega vajasin viisi, kuidas neid kopeerida – ilma internetita. Tuhnisin tema laua sahtlites ja leidsin mõned mälupulgad. Suurepärane! Kopeerisin failid kahele pulgale.

Nagu arvata võis, helises failide kopeerimise ajal Cindy telefon.

"Tere, Derek, mida sa tahad?"

"Internet? Vabandust, ma ei tea internetist midagi. Kõik tuled on kustunud."

"Vabandust, Derek, ma ei tea, kuidas neid uuesti sisse lülitada. Mida ma peaksin tegema?"

"Kaitselüliti? Kus see on?"

"Vabandust! Ma ei tea elektrist mitte midagi."

"Oh ei, ära tee seda! Hoia sina siit majast eemale! Sa nõustusid ju nädalaks ära olema! Ma helistan Markile. Ta teab sellistest asjadest kõike. Küll ta saab selle korda."

"Ära muretse – miks ma peaksin üldse sinu koopasse minema?"

"Nojah, hüvasti."

Naeratasin Cindyle. „Õeke, ära lase kellelgi endale öelda, et sa rumal oled. See elektrikatkestuse stseen oli geniaalne!“

"Tänan, Suur Vend, see polnud midagi. Üks asi, mida ma Derekilt õppisin, on see, kuidas valetada!"

Failide kopeerimise ajal märkasin avatud sahtlis ravimiviaalide karpi. Näitasin seda Cindyle. "Kas Derek võtab mingeid ravimeid?"

„Ei – vähemalt mitte nii, et ta mulle ütles. Kas sa arvad, et ta on haige? Oh, nüüd ma muretsen tema pärast! Võib-olla on ta haige ja vajab oma ravimeid?“ Cindy vaatas ühte viaali. „Mis see üldse on?“

Vaatasin ka viaalide salapäraseid silte. „Ma ei tea, aga me mõlemad tunneme kedagi, kes teab; kedagi, kes töötab ravimifirmas.“ Saatsin talle tekstisõnumi.

MM: Gina, palun helista mulle, kui sul on aega rääkida – privaatselt. See on oluline.

Vähem kui minut hiljem helistas ta mulle ja ma vastasin valjuhääldi abil, et Cindy kuuleks.

"Gina, tänan kiire helistamise eest. Mul on farmaatsiaalane küsimus."

Regina vastas sarkastiliselt: "Las ma arvan, sa ei tea, millist külmetusrohtu sa peaksid võtma?"

„Ei, see on tõsine. Ma pean teadma, mis...“ lugesin pudelilt, „...gammabutürolaktoon on.“

Tema sarkastiline hääl kadus kohe: "Mark, see pole naljakas. PALUN ütle, et sa teed nalja."

Sul poleks sellega parem midagi pistmist!"

"See pole nali, aga ma luban sulle, et see pole minu oma. Mis see on? Mida see teeb?"

„Tõsiselt? Sa ei tea? See on lihtsalt üks levinumaid kohtinguvägistamisdrooge! See on super afrodisiaakum ja depressant. Üks annus seda ja tüdruk läheb hulluks. Kaks annust ja ta on koomas. Kolm annust ja ta on surnud. Mark, sa hoia sellest kraamist nii kaugele kui võimalik!“ Kuulsin tema hääles tõelist muret.

„Tänan ja selles küsimuses olen ma täiesti sinuga nõus. Mis tõstatab järgmise küsimuse: kuidas ma sellest lahti saan – kas lihtsalt tualetti visata?“

"Issand ei! Too see minu juurde, ma tean, kuidas sellest lahti saada. Mida sa sellega üldse teed? Kust sa selle leidsid?"

„Praegu tegelen olukorra lahendamisega. Tule pärast tööd minu poole ja ma selgitan sulle kõik ning annan sulle gamma-bute’i – mis iganes see värk ka poleks.“

„Olgu, näeme hiljem. Mark, PALUN ole ettevaatlik! Inimesed, kellel see narkootikum on, ei tee head tööd!“ Jällegi, väga tark nõuanne temalt, aga ma arvasin seda juba niikuinii.

Panin Reginaga toru ära. Cindy silmad olid suured nagu alustassid. Ta ei suutnud uskuda, mida ta kuulis. „Miks peaks Derekil midagi sellist olema?“

Hakkasin asju kokku panema. „Cindy, vaata tüdrukute pilte arvutis. Kas paned tähele, kui paljud neist magavad? Teised näevad väga väsinud välja. Ma arvan, et tean, miks nad sellised on.“ Hoidsin ravimit sisaldavat viaali üleval.

Cindy, milline jahmumus. „Sa ei arva nii? Nad pole... Oh, mitte Derek – ta võib küll palju asju olla, aga see? Ta ei saaks olla... Ma ei suuda seda uskuda!“

„Lapsevägistaja? Ma ei tea, aga ta on kindlasti seotud. Vähemalt on ta kaasosaline. Tema arvutis on ka palju dokumente.“ Märkasin ühte huvitavat faili ja avasin selle. See oli kiri advokaadile. Nimi tundus tuttav. See oli umbes... Oh issand! „Cindy, vaata seda faili!“

Ta luges seda, aga oli segaduses. „Ma ei saa aru. Seal räägitakse advokaadist, aga... Oh issand! Kas see on umbes... Nad tegelikult aitavad...“

„Amanda röövijad!“ lõpetasin ma ta lause – jälle. „Paistab, et teie kirik maksab röövijate advokaadi eest.“ See läks aina hullemaks ja hullemaks. Ja aina hullemaks.

Igatahes ei saanud ma lasta Derekil neid faile kätte saada. Mälupulkadele kopeerimine oli lõppenud, seega kustutasin need tema arvutist ja lülitasin selle välja. Siiski teadsin, et lõpuks tuleb Derek neid siia tooma – ja avastab, et keegi on need kustutanud. Derek ja see, kellega ta koos oli, ei oleks selle üle õnnelikud.

Cindy ja Amanda jaoks polnud enam ohutu tema majas viibida. Mis iganes ka ei juhtunud, oli see palju suurem kui nemad ise. Seega lasin Cindyl Amanda ja enda jaoks nii kiiresti kui võimalik pakkida ning me lahkusime tema majast. Ma kartsin, et asjad võivad kiiresti juhtuda, seega saatsin Reginale sõnumi, et ta kohe töölt lahkuks ja Heatheri koolist võimalikult kiiresti ära tooks. Läksime ka Rydelli, et Amanda koolist ära saada. Kuigi Amanda oli mind nähes õnnelik, nägi ta meie murelikke pilke ja teadis, et midagi on valesti. Kahjuks ei osanud ma talle veel öelda, mis. Koolist läksime minu panka, kus avasin oma isikliku seifi ja panin sinna ühe mälupulga.

Lõpuks jõudsime koju. Tõsi küll, minu maja oli ilmselt kõigi jaoks esimene koht, kus meid leida, aga vähemalt sain seal Cindyt ja Amandat kaitsta. Koju jõudes tegin veel koopiaid, laadisin failid üles oma pilvesalvestusse ja kaitsesin neid parooliga.

Regina saabus varsti pärast kojujõudmist koos Heatheriga ja näol murelik ilme. „Olgu, Mark, mis toimub? Miks kogu see keep ja pistoda?“ Siis nägi ta Cindyt ja Amandat. „Ma arvasin, et sa ei näe neid ülejäänud nädala jooksul? Mul on tunne, nagu oleksin su elu kaks viimast peatükki vahele jätnud ja ma nägin sind alles eile õhtul!“

„Gina, vabandust, et nii krüptiline olen, aga asjad arenesid täna tõesti kiiresti. Lühidalt öeldes on Dereki kirik seotud mõne väga halva asjaga ja ta ise on kuidagi selle osa. Ma pole ikka veel kõiges kindel, aga vähemalt on seal see narkoasi ja Dereki arvutis palju pilte poolalasti tüdrukutest, kes on välja petetud – vähemalt OLID need tema arvutis. Nüüd on nad siin.“ Näitasin mälupulka. „Lisaks palkas tema kirik Heatheri ja Amanda röövijatele ägeda advokaadi ja ta võib nad vanglast välja aidata.“

„Sa mõtled, et need röövijad võivad vabalt minna?“ Ta hoidis instinktiivselt Heatherit kinni, kui too seda ütles. „Need värdjad parem ärgu MÕTLEGUGI enam siia tulemise peale...“

Püüdsin teda rahustada – enam-vähem. „Ma ei usu, et nad seda teevad, sest nad on juba kõikjal uudistes. Tõenäoliselt kaovad nad ära ja ilmuvad kuhugi siit kaugele. Siiski olen kindel, et keegi teine ​​tuleb meid otsima ja ma arvan, et tean, kes.“

„Sa mõtled Dereki? Sest ta tahab oma toimikuid kätte saada?“ küsis Cindy.

„Võib-olla, aga tema pole siin kõige tähtsam tegelane. Keegi teine ​​hoiab tema eest niite. Pealegi kahtlen, et Derek teeks midagi, mis sind või Amandat ohtu seaks. Ei, me vaatame kellegi suurema poole.“

„Onu Mark, ma kardan. Kas keegi kavatseb meid jälle ära viia?“ Seni ma vaevu märkasin Amandat ja Heatherit. Nad pidid olema hirmunud.

Ma kallistasin Amandat. „Mitte nii kaua, kui me kolmekesi siin oleme, nunnu. Pea meeles, et me saime need pahad eelmisel korral maha. Me saame seda uuesti teha. Sina ja Heather peate lihtsalt tegema seda, mida me ütleme, ja teil on kõik korras.“

Amanda silmast voolas üksainus pisar, aga ta naeratas. „Teeme seda kõik koos! Eks?“

„Õigus sul on!“ naeratasin ja kallistasin nii Amandat kui ka Heatherit.

Pöördusin Cindy ja Regina poole. „See on meie kindlustuspoliis.“ Hoidsin mälupulka käes. „Nii kaua kui meil on endale koopia, oleme turvalises kohas. Võtke igaüks teist üks ja hoidke seda endale. Mul on juba koopiad mitmes kohas. Kui kellegagi meist midagi juhtub, anname toimikud ajakirjandusele või politseile.“

„Cindy, sul on lisaks veel Dereki küsimus. Neil toimikutel pole piiramatut jõudu, aga sa võiksid ilmselt saada puhta lahutuse ja suure kokkuhoiu endale. Kui me õigesti mängime, võid saada piisavalt raha, et saada eluks ajaks vabadusse.“

Cindy vaatas mälupulka. „Raske uskuda, et ta on selle kõigega seotud, aga ma arvan, et ta on. Ma ei tea enam, kes ta on, aga ta pole enam see mees, keda ma armastasin.“ Ta võttis mälupulga mu käest ja uuris seda, justkui suudaks ta andmeid lugeda lihtsalt seda vaadates. „Kui ta nii oma raha sai, siis ma ei taha sellest mingit osa. See on liiga räpane. Ma olen pigem rahatu, kui elan tema patuse kasumi peal. Ma tahan lihtsalt, et ta mu elust kaoks, et saaksin otsast alustada.“

Ma pole kunagi oma õe üle nii uhke olnud kui sel hetkel. Tegelikult inspireerisid tema sõnad mind. „Olgu, ma tunnistan, et mõtlesin, kui palju me sellest kasu saaksime, aga sul on õigus, õeke. Igasugune raha, mida me sellest saaksime, oleks liiga räpane. Aga mul on idee, kuidas me saame tagada, et sellest midagi head välja tuleks.“ Ma rääkisin naistele oma ideest ja neile meeldis see. Amandale ja Heatherile see ka meeldis ja nad arvasid, et see oli väga salakaval, kuigi ma pole kindel, kas nad said selle tähendusest täielikult aru.

Ei läinud kaua aega, kui keegi mu uksele koputas. Uksekaamera näitas kahte meest. Tundsin esimese mehe kõigist uudistest, milles ta oli – kuulsa õpetaja James Jonesi. Teadsin, et saan kellegi suure mehe, aga ma ei arvanud, et saan kellegi NII suure. Teine mees oli Edward Kruz. Kuigi ma ei oodanud härra Kruzi, ei olnud ma tegelikult üllatunud. Edwardil oli aura, mis tundus sellele olukorrale sobivat. Me kõik võtsime positsioonid sisse. Regina viis tüdrukud minu magamistuppa ja ma helistasin Reginale telefoni teel ning panin valjuhääldi vaigistama, et ta saaks pealt kuulata. Siis avasime ukse Cindyga – tema relv käes. Ma ei oodanud küll mingit vägivalda, aga me pidime jõudu näitama ja relv – isegi väike 9 mm püstol – just seda tegigi.

„Tere päevast, härra Michaels, mina olen auväärne James Jones ja olen kindel, et tunnete ära minu kiriku vanema, härra Edward Kruzi. Tahaksin teiega mõnda asja arutada...“ Ta vaatas Cindy poole, „eraviisiliselt, kui Jumala härrasmees, kui te palun. Kas oleksite nii lahke ja kutsuksite meid oma väga kenasse koju?“

Kutsusin nad sisse ja me neljakesi istusime elutoas kohvilaua ümber. Ed Kruz vaikis enamasti ja õpetaja rääkis peaaegu kogu aeg.

„Nagu ma ütlesin, härra Michaels, arvan, et oleks parem, kui me vaid kolmekesi räägiksime, nagu Jumala härrasmehed,“ noogutas auväärne taas Cindy poole, „...ja ilma vajaduseta tulirelvi näidata. Ma luban teile, et me ei kujuta endast mingit ohtu.“ Ma teadsin, et see oli vale. Võib-olla ei olnud nad füüsiliseks ohuks, aga ma teadsin, et räägin võimuga. Hirmuäratava võimuga.

„Härra Jones...“ kutsusin teda nii peamiselt selleks, et teda ärritada.

"Palun, auväärne Jones."

Ma naeratasin ja parandasin end meelega: „Auväärne Jones, mu õde on sellesse palju rohkem segatud kui mina. Kui te tahate, et meist oleks ainult üks siin, siis on see tema, mitte mina. Ja kui tema relv paneb teda end turvalisemalt tundma, siis ma luban selle oma majja.“

„Olgu pealegi, kuidas soovite.“ Ta tundus olevat rohkem ärritunud naise kohaloleku kui relva pärast. „Paistab, et härra Summersi arvutiga oli mingi probleem. Ilmselt eemaldati sealt mõned andmefailid. Need failid kuuluvad minu kirikule ja ma tahaksin, et need tagastataks.“

Teesklesin viisakust: „Oo, ma saan täiesti aru. Tead, mul on väga kahju probleemi tekitamise pärast. Olen kindel, et seda laadi failid on väga tundlikud. Sul on vedanud, et ma suutsin need enne kustutamist mälupulgale kopeerida. Ma tagastan failid sulle hea meelega.“ Andsin talle mälupulga.

„See on teist väga kena. Mul on hea meel, et me saame selle asja nii lihtsalt lahendada.“ Ta võttis mälupulga mu käest. „Ee, see on ju ainus koopia, eks?“

„Noh, sellest – mitte päris.“ Nüüd läks asi lõbusaks – vähemalt minu jaoks. „Näete, mul oli võimalus faile üle vaadata ja ma sain aru, kui oluline on veenduda, et need failid enam kunagi ära ei kaoks. Seega tegin mõned varukoopiad – mitu varukoopiat.“

„Härra Michaels, kas ma pean teile meelde tuletama, et andmed on konfidentsiaalsed ja kiriku omand. Teil pole õigust neid alles hoida. Me võiksime teid kohtusse kaevata, et te meile kõik koopiad annaksite, aga ma eelistaksin, et me ei peaks selliste asjade poole pöörduma.“

Nüüd oli ta mul käes. „Ma olen kindel, et sa ei taha seda teha, sest failid võivad selle käigus avalikuks saada.“ Mulle meeldis see kassi ja hiire dialoogiversioon.

„Härra Michaels, kas te ähvardate meid? See pole just eriti jumalakartlik suhtumine!“ Sain aru, et hakkasin pastorile naha alla pugema.

Cindy näris kogu aeg huulde ja väänas käsi, aga lõpuks sai tal kõrini. "Oh, te mehed! Te jätkate seda mõttetut viisakuskäiku, kui te mõlemad teate, et te vihkate teineteist ja tahate teineteist nurka suruda!"

See läks pastorile närvi – aga pigem sellepärast, et rääkis naine kui miski muu. „Proua Summers, palun! Me püüame vestlust pidada. Härra Michaels, kas te saaksite oma õe maha rahustada?“

Ma lihtsalt naeratasin: "Vabandust, mul pole mingit võimalust. Nagu ma ütlesin, on ta sellesse rohkem segatud kui mina. Sa pead temaga nüüd tegelema."

Reverend vaatas mind ärritunud üllatusega, aga ta toibus.

„Noh, ma arvan, et sa pole veel õppinud, kus naise õige koht on. Nii juhtubki ilma kiriku juhatuseta.“ Ta pöördus vastumeelselt Cindy poole. „Olgu pealegi... noor Cindy. Mida sa tahaksid öelda?“ Isegi kui ta oli sunnitud Cindyga rääkima, rääkis ta temaga halvustavalt. Aga Cindy võttis seda rahulikult.

„Olgu, sul on oma toimikud, aga sa tead ka, et meil on neist koopiad. Esiteks, kui kellegagi meist midagi halba juhtub, siis avaldame toimikud uudistemeediale ja politseile. Aga kui sa meid rahule jätad, lubame toimikud varjata.“

Reverend polnud Cindyst veel vaimustuses – veel mitte. „Ja ma eeldan, et sa tahad enamat kui lihtsalt rahule jääda. Eks ole, noor daam?“

"Jah. Ma tahan Derekist lahutust."

Ta naeratas kergelt, nagu ta naerataks lapsele, kes palub midagi pöörast. „Ma kardan, et see ei tule kõne allagi. Lahutus on patt. See on Jumala lubaduse murdmine. Me ei saa seda teha. Kas te ei mäleta meie õpetusi?“

Aga Cindy oli juba oma vastulöögi valmis seadnud. „Jah, ma mäletan – tegelikult väga hästi. Sa pead mind lihtsalt oma lollakast kirikust välja viskama. Siis ma ei saa enam Derekiga abielus olla, sest ma pole seda väärt. Usu mind. Ma kirjutan hea meelega alla paberile, mis ütleb, et ma lahkun.“

„Ja ma oletan, et sa tahad ka mingit rahalist korraldust? Nagu vaene ohvriks langenud naine selles „rumalas“ kirikus?“ Pastor jätkas Cindy suhtes halvustava tooniga.

„Nii, sa eksid. Ma ei taha sentigi sinult ega Dereki korrumpeerunud patust raha. Aga on midagi muud, mida ma tahan – noh, mida me tahame.“

"Ja mis see on, mu eksinud laps?"

Cindy vaatas mulle otsa ja ma võtsin ohjad enda kätte. "Vallanda advokaat, kelle sa palgasid neid lapseröövijaid kaitsma."

„Vabandust? Mis röövijad?“ Ta teeskles teadmatust, aga ma nägin tema silmis murevälgatust. Ta teadis täpselt, mida ma mõtlesin.

„See võib su mälu värskendada.“ Andsin talle advokaadi kirja prinditud lehe.

Ta võttis hetke, et seda lugeda – ja siis mingi tobeda vastuse välja mõelda. „Härra Michaels, me toetame missiooni aidata neid, keda alusetult süüdistatakse, pakkudes neile elementaarset õigusabi. See pole midagi enamat.“

Annan talle loovuse eest punkte, isegi kui see oleks täielik vale. "Mis ajast peale maksab elementaarne õigusabi rohkem kui sada tuhat ja toob kohale tipptasemel kuulsaid juriste?"

Ta jätkas oma võltsselgitust. „Advokaaditasud on advokaatide lõikes erinevad. Prognoositavad tasud on sageli üle hinnatud. Olen kindel, et kulud ei ulatu kõige selleni.“ Ta kõlas nagu poliitik. Vean kihla, et kui ta kandideeriks mõnele avalikule ametikohale, oleks tal reaalne võimalus võita. Kurat, see on küll hirmutav mõte!

Cindy ei suutnud meie kassi-hiire mänguga enam hakkama saada ning alustas uuesti asja mõtet: „Need röövijad röövisid mu tütre. See on ka DEREKI tütar. Sina vallanda see ägeda advokaadi ja veendu, et need lurjused jäävad igaveseks vangi, või su toimikud on täna õhtul uudistes!“

Reverend kortsutas taas kulmu vajaduse peale naisega rääkida, kuid ta ei suutnud naise seisukohta ümber lükata. „Noh, hoolimata teie ebaviisakast vestluse katkestamisest, noor daam, arvan, et me võime selles asjas oma õiguslikku toetust ümber hinnata.“

„Hinnake kiiresti ümber või helistan kohe Channel 6 uudistesse.“ See on mu õde – Otse asja juurde, nagu nool. Jumal, ma armastan teda!

Ja see toimis. Reverend oli nähtavalt kurnatud. „(ohkab) väga hea küll, see on tehtud. Advokaat vallandatakse. Kas on veel midagi? Võib-olla sooviksite teha rohkem jumalakartlikke inimesi töötuks?“

Nüüd oli kõik tagasi minu juures. "Ainult üks viimane asi. Ma hävitasin Dereki majas olnud gammabutürolaktooni."

„Vabandust, mida?“ Pastor ei osanud just eriti hästi teadmatust teeselda. Nägin, kuidas ta silmad välgatasid, kui uimastit mainisin. Edwardil aga tundus ausalt öeldes sellest mitte aimugi olevat.

Igatahes polnud mul probleemi seda selgelt selgitada. „Olgu, võid lolli mängida, kui tahad. See on kohtinguvägistamisdroog. Seda kasutatakse tüdrukute poolkoomasse langemiseks seksorjadeks. Aga see võib neid ka tappa. Derekil oli sellest terve juhtum. Sellel mälupulgal olevad tüdrukute pildid olid selle ohvrid – sealhulgas SINU tütar Carly, härra Kruz.“

Lõpuks Edward võttis sõna. „Mida?? Härra, kas te süüdistate mu tütart sobimatus käitumises?“

„Ei. Ma teatan teile, et teie tütar langes kellegi ebaseadusliku uimasti ohvriks. Olen kindel, et see polnud tema süü. Kuna Derekil oli pilt oma arvutis ja uimastid, siis ehk oskab ta teile rohkem rääkida.“

Mul oli tunne, et Edward oli tõeliselt üllatunud minu paljastusest tema tütre kohta. Ta vaatas reverend kahtlustavalt. Reverend Jones vaevu märkas Edwardi pilku.

Jätkasin oma mõtet. „Igatahes, kui ma kunagi teada saan, et Derekil või sinul või kellelgi sinu kirikus on mingit pistmist kohtinguvägistamise uimastitega, siis ma arvan, et sa tead, mis juhtub.“

Reverend sülitas lisades veel kahepalgelise väljenduse. „Te esitate väga karmi süüdistuse, härra Michaels. Võin kinnitada, et ma ei kiida selliseid jõledaid tegusid heaks. Loomulikult uurin ma seda asja põhjalikult ja kui härra Summers tegi midagi ebaseaduslikku, hoolitsen selle eest, et ta saaks oma tegude eest õiglase karistuse.“

Nüüd hakkasin ma reverend'i jamast tüdima. "Kuule, mind tõesti ei huvita, kas sa Derekit karistad või talle medali paned. Ma tahan lihtsalt olla kindel, et ühelegi tüdrukule ei sunnitaks peale ohtlikke narkootikume. Nüüdsest peale. Kui ma kunagi näen mingit seost teie kiriku ja tüdrukute narkootikumide tarvitamise vahel, hoolitsen selle eest, et see oleks uudiste esilehel – ja politseiraportites."

Cindy võttis kõik kokku. „Niisiis, auväärne, kokkuvõttes: 1) mina saan puhta lahutuse, 2) sina jätad Amanda röövijad vanglasse mädanema ja 3) tüdrukutele ei müüda enam narkootikume. Kui sa seda kõike teed, lubame, et sinu toimikud jäävad turvaliseks. Sa võid oma väikest kirikupettust jätkata ja me ei tüüta sind karvavõrdki.“

Reverend ei tahtnud ikka veel Cindyga rääkida. „Noh, härra Michaels, ma ei saa öelda, et see vestlus kõigi nende solvangute ja süüdistustega nauditav oli. Aga ma arvan, et mul pole muud valikut, kui teie tingimustega nõustuda. Kui te täna õhtul uudiseid vaatate, siis olen kindel, et kuulete, et teie õetütre väidetavad röövijad kaotavad oma õigusabi. Ma loodan vaid, et Jumal annab teile mõlemale andeks, et te minu vaest jumalakartlikku kirikut ebaõiglaselt ära kasutasite.“

Cindy tahtis just nutika märkuse teha, aga ma peatasin ta. Me võitsime, polnud vaja uhkustada.

Lahkudes hoidis Edward eemale ja sosistas mulle: "Kas oled kindel, et härra Summers uimastas mu tütart?"

„Ei. Ma tean ainult, et talle anti uimasteid ja tal oli tema pilt arvutis.“ Ma peatusin hetkeks. „Härra Kruz, ma ei nõustu teie usuliste veendumustega – kurat, ma isegi ei salli teid –, aga ma tean, et te olete oma tütre pärast mures ja mina olen tema pärast ka mures. Ma loodan väga, et saate teada, mis tegelikult juhtus, ja soovin Carlyle ainult parimat.“

Ta hakkas ümber pöörama ja lahkuma, aga ma peatasin ta. "Siin, võta see." Andsin talle teise mälupulga.

„Juhul kui reverend teiega KÕIKI faile ei jaga. Mul on tunne, et ta võib osa neist andmetest „kaotada“.“ Edward ja mina surusime kätt ning ta jättis hüvasti. Esimest korda tundsin Edward Kruzi vastu mingit austust.

Kui usulised ristisõdijad lahkusid, ilmus Regina tüdrukute magamistoast, kõik naeratades. Nad kuulsid kõike.

Me kõik kallistasime ja tüdrukud elasid kaasa ning jooksid mööda elutuba ringi. Muul ajal oleksin neile karjunud, et nad tuppa ei jookseks, aga ma lasin neil minna. Tähistamiseks otsustasime minu tagahoovis ja muidugi basseini ääres süüa teha. Tüdrukud elasid uuesti kaasa – peamiselt basseinis veedetud aja pärast – ja jooksid ujumisriideid vahetama. Nüüdseks oli Reginal ja Heatheril pool oma asjadest minu majas.

Kui tüdrukud riideid vahetasid, istusime kolmekesi elutoas ja vestlesime.

Regina küsis: "Mark, sa ju tegelikult ei usalda neid, eks?"

„Muidugi mitte. Sellepärast meil need ongi.“ Näitasin teist mälupulka. „On ülioluline, et me kõik hoiaksime oma koopiaid turvaliselt. Kui neil peaks kunagi õnnestuma need meilt ära võtta, oleme hädas. Ja ma ei kõhkleks, et nad seda prooviksid.“

„Nii et me pole sellega veel lõpetanud?” küsis Cindy.

„Kardan, et me ei saa sellega kunagi „lõpetatud“. Peame alati ettevaatlikud olema ja valvsad olema. Sellistele inimestele nagu auväärne ei meeldi, kui midagi neile teadmatuses hoitakse. Ta ei tee midagi rumalat, aga kui ta kunagi näeb võimalust meile kätte maksta, siis ma arvan, et ta seda ka teeb.“

"Mark, sa hirmutad mind jälle. Ma arvasin, et me just võitsime. Nüüd peame igavesti oma seljatagust valvama?"

"Me võitsime lahingu ja pealegi suure. Ja seni, kuni oleme ettevaatlikud, usun, et meil kõigil läheb hästi. Samuti,"

Ma arvan, et me saime just liitlase, kes meid aitab."

„Sa ei mõtle ometi seda lurjus Ed Kruzi?” küsis Regina.

Ma noogutasin: "Miski ütleb mulle, et ta on meie jaoks olemas, kui me teda vajame."

"Loodan, et sul on õigus, aga loodan ka, et sa eksid. Ma lihtsalt ei kujuta ette, et oleksin Edward Kruziga samal poolel. Öäk!"

„Tead, täpselt nii reageeris Heather eelmisel nädalal, kui ta sind ja Jasonit koos nägi.“

Regina viskas mulle diivanipadja näkku.

Tüdrukud lendasid mu vabast magamistoast välja ja tagaukse kaudu välja, bikiinid seljas. Järgnesin neile õue, et grill üles panna ja neil basseinis silma peal hoida. Mõni minut hiljem ilmus Regina oma bikiine näitamas ja kuulutuseks valmis.

"Khm! Esitleme uut, peagi taas esinevat Cindy 'Michaelsi' ja tema uusimaid suviseid ujumisriideid!"

Regina avas tagaukse ja välja astus häbelik, kuid naeratav Cindy. Olin jahmunud. Tal polnud seljas sama konservatiivset ühes tükis ujumistrikoo, mida ta alati kandis. Selle asemel oli tal seljas – või peaaegu oli seljas…

- see pisike kollane täpiline bikiin. (Ma lihtsalt ei suutnud sellele joonele vastu panna!!!) Tema rinnad – samad rinnad, mida ma täna hommikul silitasin – polnud nii suured kui Jenny Moore'il, aga väike ülaosa mahutas need siiski vaevu ära. See polnud küll nii paljastav kui Reginal või tüdrukutel, aga see oli vapustav.

„Noh, Mark, kuna sa oled ainus mees ümberringi, mida sina arvad?“ küsis Regina.

"Oh jumal, Cindy, sa oled hämmastav! Sa näed välja lausa seksikas!"

Cindy punastas ja naeratas. „Aitäh. Ma... ma lihtsalt... ma tahtsin sinu jaoks hea välja näha. Ma ei tea, miks, aga ma tahtsin. Kas see on imelik? Et mind tõmbab mu venna poole?“

„Pole imelikumat kui tunda külgetõmmet oma õetütre, õe ja kõigi nende parimate sõprade vastu korraga,“ vastasin. Ausalt öeldes ma ei tea täpselt, mis meil siin on. Ma armastan teid kõiki. Ja te kõik teate, et ma olen teiega kõigiga lähedased olnud...“

„Oh, sa paha poiss!“ vaatas Regina Cindyt teadva pilguga.

„Mark!“ karjus Cindy mulle. Vist olin unustanud, et keegi ei teadnud minust ja Cindyst.

"Vabandust, õeke. Noh, nüüd te kõik teate seda."

Cindy ja Regina vahetasid teadva pilgu. Regina alustas: „Nii et sa käitusid mu parima sõbrannaga üleannetult ja ei öelnud mulle?“

Ja Cindy lisas: "Ja nüüd sa lobisesid seda kõigile? Mida lapsed arvavad?"

Mõlemad jooksid mulle näkku ja lükkasid mind aina kaugemale ja kaugemale, kuni ma selili basseini kukkusin. Mul polnud isegi ujumispükse jalas! Kui olin basseinis, hüppasid Regina ja Cindy sisse ning nad kõik alustasid pritsmekaklust. Mitte ükski neljast ei osutanud mulle halastust. Nad pritsisid mind veega ja hoidsid mind kinni. Tundsin käsi, kuidas nad mu särgi ja püksid seljast võtsid. Alguses pidasin vastu, aga siis sain aru – pole võimalik kaotada, kui sind ründab kamp ilusaid tüdrukuid.

Lasin neil end paljaks koorida, aga õnnestus ka ise paar bikiiniosa haarata. Lõpuks olin küll alasti, aga kõik tüdrukud kaotasid vähemalt ühe osa oma ujumistrikoost. Lugesin seda viigiks.

Nautisime õhtut (enamasti) ilma riieteta. Hiljem päevitasid Cindy ja Regina lamamistoolidel, samal ajal kui noored tüdrukud minuga basseinis mängisid. Mu erektsioon oli üsna ilmne ja nad mängisid minuga kordamööda. Nad proovisid isegi vee all oma suud kasutada, aga nad ei suutnud piisavalt kaua hinge kinni hoida. Seega kasutasid nad lihtsalt oma käsi. Olin tähelepanu eest lihtsalt õnnelik. Pakkusin, et hoolitsen ka nende eest, aga nad ütlesid, et see on tänuks, et ma nad jälle turvaliseks tegin. Cindy nägi, mida nad tegid, ja tahtis mulle tüdrukute väärkohtlemise pärast karjuda, aga Regina selgitas, et kui kedagi "väärkoheldi", siis olin see mina. Ma võtan sellise väärkohtlemise igal ajal vastu! See on okei, ma teadsin, et Cindy polnud veel avatud seksuaalsuse mõttega harjunud.

Hiljem samal õhtul, kui Heather ja Amanda olid magama läinud, rääkisime meie, kolm täiskasvanut, omavahel.

Regina alustas: "Noh, Mark, tundub, et sul on nüüd neli tüdrukut, keda rahuldada. Sa vajad neid väikeseid abilappe nüüd tõesti!"

Cindy punastas: „Gina! Sa ei tohiks nii rääkida! See on ikka patt... noh, teha seda väljaspool abielu!“ Regina naeris: „Noh, ma olen siis palju patustanud.“

Cindy kahtles nüüd: „Aga kas me pole siis sama halvad, kui teevad reverend Jones ja minu kirik – ma pean silmas tema kirikut?“

„Cind, seks iseenesest pole halb!“ selgitas Regina. „Seni kuni kõik, kes seda teevad, sellega nõustuvad ja on olemas vajalikud kaitsevahendid – selle all pean ma silmas kondoome või rasestumisvastaseid tablette –, siis on kõik okei.“

Ma lisasin: „Õde, see, mida reverend ja Derek teevad, on vägistamine. Neid tüdrukuid sunnitakse seksima. Isegi sinu enda abielu oli selline. Sa ütlesid, et pead Derekile alluma alati, kui ta sind tahab. Sul polnud kunagi valikut. Seks võib olla suurepärane, aga ainult siis, kui kõik asjaosalised seda tahavad. Ja siis on veel kogu see narkootikumide värk. Neid tüdrukuid sunniti tarvitama ebaseaduslikku narkootikumi, mis takistas neil füüsiliselt vastupanu osutamast.“

Regina jätkas: „Ja see narkootikum on ka väga ohtlik. Need värdjad panevad nende tüdrukute elud ohtu ainult selleks, et nad saaksid neile kallale minna. Ma tahaksin näha, mis juhtuks, kui NEID sunnitaks seda kohutavat narkootikumi võtma!“

„Vist on sul õigus. Lihtsalt kirikus jutlustati alati, et seks on patune tegu. Ja ainult õiglased, kes panevad vastu lihalikele kiusatustele, saavad taevasse minna.“

Regina hüppas sellele peale: „Ja kui õiglaseks sa pead reverend, Derekit ja Edwardit, arvestades, kui palju seksi nad on nende uimastatud tüdrukutega harrastanud? Sa tunned end süüdi ühe afääri pärast oma vennaga, aga oled valmis oma abikaasale ja kirikujuhtidele lugematuid kordi andma mööda selle eest, kui nad on end räpaseks teinud? See on nii topeltstandard!“

"Õde, sa lahkud kirikust silmakirjalikkuse pärast, mida nad seksi kohta õpetavad. Nüüd võid vabalt uskuda mida iganes sa tahad. Ma tean, et sa ei muuda oma meelt üleöö ja sul võtab aega, et oma uskumustega harjuda. Pea meeles, et ükskõik mida sa ka ei usuks, jääd sa alati minu õeks ja ma armastan sind alati."

Regina lisas: "Ja mina jään alati sinu parimaks sõbraks, ükskõik mis ka ei juhtuks!"

Me kõik kallistasime ja rääkisime veel natuke. Siis meenus mulle, mida õpetaja varem päeval ütles, ja lülitasin teleri kohalike uudiste peale:

„...Kohalikes uudistes toimus täna nelja seksikaubanduses süüdistatava kautsjoniistung, pärast seda, kui nende advokaat oli läbirääkimiste teel saavutanud kokkuleppe, mis pidi olema väga leebe kautsjon. Istungil esitati aga uusi tõendeid täiendavate kuritegude kohta ja kohtunik keeldus neile taas kautsjoni määramisest. Lisaks loobus nende kuulsusest advokaat kohtuasjast, ilmselt täiendavate tõendite tõttu. Nüüd peaks neid esindama riikliku kaitsja büroo. Küsimusele, miks ta enam nelja inimest ei esinda, vastas ta lihtsalt, et tema prioriteedid on muutunud ja ta ei saa seda enam teha. Seega näib nüüd, et nad istuvad väga pikalt vangis.“

Noh, auväärne täitis ühe lubaduse. Eks näis, kas ta tegi sama ka kahe ülejäänud lubadusega.

Cindy ja Amanda kolisid minu majja. Alguses magas Cindy diivanil, kuigi pakkusin talle oma magamistuba. Pärast paari piinlikku ööd nõustus ta lõpuks minu magamistoaga. Mõni öö hiljem, kui Amanda pidevalt mu kõrval ärkas, vahetasime uuesti kohad. Cindy polnud sellega päris rahul, aga ta andis Amandal ja minul loa koos magada. See võimaldas tal külalistetoas magada ja Amandal ja minul minu toas.

Umbes nädala pärast saime teate lahutusmenetluse algatamiseks. Olin juba palganud advokaadi Cindyt selles asjas esindama. Sel päeval läksime kõik Dereki majja – mina, Cindy, Regina, meie advokaat ja ma sain isegi treener Wilsoni varumeheks. Kohtusime seal sarnase suurusega koguduseliikmetega.

See oli pingeline koosolek, aga kõik sai korralikult allkirjastatud ja kõik käitusid korralikult – enamasti. Regina ja üks kirikuproua hakkasid vaidlema, aga mina ja üks kirikuvanematest lõpetasime selle kiiresti. Regina aitas ka Cindyl Dereki majast ülejäänud asjad kokku korjata, samal ajal kui kirikuliikmed neid jälgisid. Samal ajal jälgisime treeneriga kirikuliikmeid ja juristid jälgisid üksteist.

Kui kõik Cindy asjad olid pakitud, viis õpetaja Jones läbi lühikese väljaviskamistseremoonia. See oli omamoodi nagu kirikuvande alla andmine. Lõpuks pöörasid kirikuliikmed talle selja. Cindy oli ametlikult kirikust väljas ja vallaline. See oli ilmselt tema jaoks pikka aega kõige õnnelikum päev.

Need olid kaks lubadust, mida auväärne pidas. Ainult üks oli veel jäänud. Kahjuks ei olnud mul tegelikult võimalust tema viimase lubaduse täitumist kontrollida. Mul jäi vaid loota, et uudiste puudumine on hea uudis.

Epiloog

Suurema osa suvest läks meil hästi. Sain Rydellis ujumismeeskonna treeneri töökoha. Pärast kahepäevast koolituskursust, mis käsitles peamiselt seda, mida teha uppumise korral, sain keskkooli ujumistreeneri sertifikaadi ja sain treenerikäsiraamatu. Kuigi see polnud kindlasti minu karjääri tipphetk, tähendas see, et sain nüüd sügisel kooliaasta alguses Amandaga rohkem aega veeta. Amanda oli vaimustuses, et minust sai tema treener, ja see ajendas ka Heatherit sügisel ujumismeeskonda proovima.

Amanda kasvas suve jooksul suureks. Temast oli sirgumas kaunis teismeline tüdruk. Selle all pean ma silmas seda, et tema rinnad muutusid märgatavamaks – ja tundlikumaks. Mulle meeldis tunda, kuidas ta pisikesed rinnad iga nädalaga veidi suuremaks muutusid. Ma ei usu, et ta rinnad kunagi nii suureks kasvavad kui ta emal, aga ta oli tõeline kaunitar.

Cindy astus kutsekooli sekretäriks õppima ja saavutas õpingutes suurepäraseid tulemusi. Jah, see on seksistlik amet, aga see oli tõesti see, mida ta teha tahtis. Ta õppis isegi natuke arvutite kasutamist. Alguses tundis ta kooli naasmise pärast nii suurt närvi, et palus mul teda iga päev sõidutada. Õpingute edenedes aga tõusis ka tema enesehinnang ja peagi juhtis ta juba ise autot. Temast oli saamas iseseisev naine.

Juuli lõpu paiku polnud ma ikka veel kiriku kohta midagi negatiivset kuulnud ja lootsin parimat. See oli nii, kuni sain postiga kirja. Sellel polnud tagastusaadressi. Kaalusin selle lihtsalt muu rämpsposti hulka visata, aga siis nägin tagaküljel peenes kirjas "Re: Carly". Ma oleksin peaaegu selle nime unustanud. Avasin ümbriku ja leidsin lühikese trükitud kirja.

„Palun kohtuge minuga KinderLiebhaberi pargis kolmapäeval kell 13.00. Vaadake paviljone. Te teate, kust mind seal leida. Palun tulge üksi ja olge kannatlik, muidu ma teiega ei kohtu. Ma palvetan, et te oleksite see hea iseloomuga mees, kellena ma teid esimest korda tundsin.“

See kiri oli täis lõksu. Ometi uskusin ma millegipärast, et see polnud. See oli ilmselgelt Edward Kruzilt ja mul oli hea ettekujutus, millest see rääkis. Ometi oleksin ma rumal, kui ma ilma mingisuguse abita ei läheks. KinderLiebhaberi park asus linna teises otsas – sinna jõudmiseks oli vaja peaaegu tundi autosõitu. See on ka üsna suur. Osalesin seal paar korda 5 km jooksus. Seal on kümneid kohti, kus võib kohtuda – ja kümneid kohti, kus võib varitsuse ohvriks langeda.

Näitasin kirja Cindyle ja Reginale. Mõlemad ütlesid, et ma ei peaks minema; see oleks liiga riskantne. Aga ma teadsin, et pean minema ja temaga kohtuma. Ta ei riskiks sellise kohtumisega, kui see poleks oluline. Meil ​​oli vaja lihtsalt plaani.

Järgmine päev oli kolmapäev. Vaatasime pargi kaarti. Seal oli palju paviljone – kuidas me teaksime, milline neist? Regina märkas, et need olid laste nimede järgi nimetatud. Otsisin nimekirjast ja... Jah! Seal oli paviljon nimega „Carly“. See pidi see olema. Aga see asus pargi tagaosas, sinna oli raskem ligi pääseda, aga mis veelgi olulisem, sealt oli raskem eemale pääseda. Piirkond oli künklik ja paljude puudega ning Regina arvas, et ta saab kuskil lähedal peitu pugeda ja minu varumeheks olla. Samuti meenus mulle, et meie mobiiltelefonide pealtkuulamissüsteem töötas eelmisel korral, seega plaanisime seda uuesti teha. Ma ei oleks üksi.

Kolmapäeval viis Cindy tüdrukud poodi. See hoidis neid avalikkuse tähelepanu all ja eemal ohtudest. Tal oli käekotis ka 9 mm „kaitseplaan“. See oli tüdrukute jaoks kõige turvalisem koht. Regina lahkus parki umbes 20 minutit enne mind, et oma luurepositsioon sisse seada. Ma järgnesin talle ja veidi enne parki sisenemist helistas Regina mulle ja ütles, et on positsioonil. Seejärel panin telefoni vaigistama. Nüüd peaks ta kõike minu ümber kuulma.

Jõudsin Carly paviljoni täpselt õigel ajal. Seal polnud kedagi, välja arvatud ühel keskmisel laual olev kummalise välimusega kast. Sedelil oli kirjas, et pean kannatlik olema. Kasutasin võimalust Reginaga „rääkida“, teatades, et olen positsioonil. Teadsin aga, et ta ei saa vastata – vähemalt ei kuuleks ma teda.

Umbes 10 minutit hiljem nägin kedagi paviljonile lähenemas, aga tagantpoolt – teest eemalt. Nagu ma ootasingi, oli see Edward Kruz. Ta ei paistnud rõõmus olevat. „Härra Summers. Palusin teil üksi tulla. Teie lähedal valvav sõber ei aita asjale kaasa. Ma võin vaid hea jumala nimel loota, et ta midagi rutakat ei tee.“

Ma ei oodanud seda. Kuidas sai enesekaitseekspert Regina vahele jääda? "Mida sina temast tead?"

„Ainult et ta on lähedal ja jälgib meid. Kui ma peaksin pakkuma, siis ilmselt see metsane künk seal.“ Ta osutas meelega väikesele künkale. Kui Regina jälgiks, näeks ta teda talle osutamas. „Aga see pole oluline, ta ei kuule meid niikuinii praegu.“ Ta pidi nägema mu näol paanikat, sest ma hakkasin paanikasse sattuma. „Ära muretse, ta on praegu turvalises kohas. Vähemalt sama turvalises kohas kui sina ja mina, kui jumal aitab. Sa ei arva, et ta midagi... drastilist ette võtab, eks?“

Teadsin nüüd, et Edward ei hoidnud Reginat kinni; ta oli lihtsalt paljastatud. Seega mu paanika langes mõnevõrra. „Peaasi, et ta näeb, et mulle liiga ei tehta. Olen üsna kindel, et ta jääb paigale. Miks sa arvad, et ta meid üldse kuuleb?“

„Sellepärast.“ Ta osutas kohvrile. „Ma pealtkuulasin tema kõne sulle. Ma oleksin peaaegu koosoleku ära jätnud selle pärast. Aga see on liiga oluline ja ma sain aru, et ta ei olnud ühegi korrakaitsjaga.“ Ma vaatasin kohvrit. Sellel oli silt – Stingray. Edward jätkas: „Igatahes lülitasin ma selle segamisrežiimile. Nüüd blokeerib see lihtsalt kõik mobiili- ja WiFi-signaalid, et kaitsta meid mõlemaid – ja nüüd ka sinu sõpra. No lase käia, võid oma telefoni kontrollida.“

Vaatasin oma telefoni – kõne katkes juba mõnda aega tagasi ja levi polnud. See oli palju suurem intsident, kui ma arvasin. Ma ei vajanud Reginat tagavaraks, mul oli vaja armeed. Aga asjad ei klappinud ikka veel. "Olgu, härra..."

Kruz, sul on see võlukarp ja ilmselt hunnik teisigi ässasid varuks. Kogu selle väe juures, miks sa mind kardad?"

Edward loobus oma jõulisest ilmest. „Esiteks, vabandust, et ma sind sellesse kaasasin. Aga sa oled ainus inimene, keda ma usaldada saan. Mingil põhjusel on Jumal mind sinu juurde juhatanud. Nii et jah, ma kardan sind, aga ma vajan sind ka. Ma ei tea, miks Jumal on valinud, et meie teed peavad olema ühised, aga ta on seda teinud.“

Nüüd olin ma närvis, pooleldi paanikas JA segaduses. „Ma ei saa aru, miks sa mind kardad. Ma juba lubasin, et seni kuni ma sinu kiriku kohta midagi vastu ei kuule, jään ma vait...“

Edward peatas mind: „Härra Michaels, mul pole palju aega, seega palun lubage mul selgitada nii kiiresti kui võimalik. See „võlukarp“ ei ole minu oma, niiöelda. See on ülisalajane seadeldis, mida kasutab ainult valitsus spioonide ja terroristide jälitamiseks. Aga see kuulub reverend Jonesile. See peaks teile ütlema, kui võimas ta on. Teie süüdistavate toimikute nimekiri oli talle vaid väike tüütus. Ta teeskles, et annab teile järele, et panna teid arvama, et te võitsite. Nii ei teaks te, kui võimas ta tegelikult on. Kui ta oleks tahtnud, oleks ta võinud teie kõigi elud hävitada.“

„Tal on pühendunud järgijaid nii raekojas kui ka osariigi Kapitooliumis. Ja need, kes teda otsekoheselt ei järgi, ostetakse ära. Ja jah, mina olin ka pime järgija. Kuni sa kaks kuud tagasi mu ellu tulid. Jumal ütles mulle, et peaksin sind usaldama. Alguses ma ei uskunud seda, aga see on tõsi. Ma vajan sind ja ma anun sind, et sa mind aitaksid.“

„See on kõik väga tore, aga kas ma võin? Ma ei kuulu teie kirikusse. Ja mul pole kindlasti kellegagi mingeid sidemeid.“

„JUST sellepärast ma sind vajangi. Sul EI OLE mingeid sidemeid. Me jälgisime sind viimased kaks kuud ja leidsime, et sa ei kujuta endast ohtu. Sa oled „radari all“, nagu öeldakse.“

Ma kavatsesin juba kurta, et mind jälgitakse nagu mingit kurjategijat, aga arvestades varasemaid sündmusi ja seda, kui võimas tema kirik tegelikult oli, ei saa ma öelda, et oleksin üllatunud. „Olgu, sa oled mind jälginud ja leidnud, et olen sulle hea vara. Mis nüüd teha?“

„Olen ​​kindel, et teate, et kaks kuud tagasi palgati ametisse uus ringkonnaprokurör – naine. Noh, ta tegi natuke koristust. Mõned meie võtmeisikud vallandati sellest ametist. Pastoril on alati olnud probleeme naistega võimupositsioonidel ja ta pole veel suutnud... paljusid uusi töötajaid kirikusse pöörata. Seega on see haavatav aeg. Samuti on lastel aeg minna suvelaagrisse. Reede hommikul lähevad kõik kirikulapsed ja orvud, kelle eest me hoolitseme, kaheks nädalaks laagrisse religioossele valgustatusele. See suvelaager – laager, kuhu ma olen aastaid oma tütreid saatnud – pole midagi muud kui treeningpolügoon (gulp) „seksuaalsele orjusele“, nagu te seda varem kirjeldasite. Mul on kahju öelda, et ma aitasin reise korraldada. Aga MA EI TEADNUD SEAST EGA NARKOTIKUMIDEST!“

Edward peaaegu nuttis. Ta pidi peatuma, et end koguda. „Ma tean, et see pole vabandus sellele, mida ma tegin. Ma oleksin pidanud küsimusi esitama. Ma oleksin pidanud rohkem palvetama. Mingil moel oleksin pidanud teadma. Aga ma ei teadnud. Ma olen kindel, et sa tead, et ma olen Carlyga „intiimne“ olnud. Ja ma teen sama Carriega, kui ta on vanem. Isa kohus on tutvustada oma lapsi täiskasvanute maailma. Sa ilmselt arvad, et see on vale, aga ma olen uhke Carly ja tema võime üle meeldida sellele, kes tema tulevasest abikaasast saab. Aga see on ka isa kohus kaitsta oma lapsi kahju eest. Ma ebaõnnestusin selles, saates nad sellesse narkootikumidest kubisevasse bordelli!“

Mõtlesin kohe Amandale ja tema laagrikogemustele. "Kas Amanda käis selles laagris?"

„Ei, võite kindlad olla, et ta ei teinud seda. Härra Summers teadis laagrist kõike. Kuigi tal polnud probleemi teisi kirikulapsi sinna saata, ei saatnud ta oma tütart kunagi. Tütar läks mingisse sõltumatusse laagrisse.“

Ma arvan, et võite seda õnnistuseks pidada, nii keeruline kui see ka poleks."

Edwardil õnnestus end kokku võtta ja ta jätkas: „Aga sel aastal on kõik teisiti. Pigem aitasite teie, härra Michaels, palju. Kuna uus ringkonnaprokurör ja tema töötajad pole veel ametisse astunud ning on väike oht, et te teate rohkem, kui paistate, toimub uus suvelaager väljaspool osariiki. See asetab selle osariigi seaduste, aga mitte föderaalseaduste haardeulatusest välja. Reverend Jonesil pole veel föderaalvalitsuses jalga. Aga ta üritab. Föderaalvõimud koos veel mittekorrumpeerunud uue osariigi ringkonnaprokuröriga võivad ta peatada. Vähemalt saavad nad lapsi kaitsta.“

Edward ulatas mulle mälupulga. See nägi välja teistsugune. See oli üks neist krüpteeritud mudelitest. „Siin on kogu vajalik informatsioon Jonesi peatamiseks. Võid oma teised failid minema visata, need on kasutud. Ta on neist juba mööda hiilinud. Ma vajan, et sa annaksid selle FBI-le – riigi- ja kohalik politsei on kiriku palgal ja nad matavad selle lihtsalt maha. Aga ma vajan ka, et sa ootaksid laupäevani. Minu nimi on ka seal ja mul on kätel hunnik patte, mida ma kunagi puhtaks ei pese. Kui sa laupäevani ootad, siis võin oma pere viia sinna, kuhu isegi föderaalvalitsus meieni ei pääse.“

Vaatasin mälupulka. Tundsin marki ära. Sellel oli mitu krüpteerimiskihti ja turvameetmed. Valitsus ei suutnud seda isegi lahti murda. "See on eeldatavasti parooliga kaitstud?"

"Jah. Mõtle sellele, kellest sa kõige rohkem hoolid. See avab failid."

Ma võin heast spiooniosast sama palju rõõmu tunda kui iga teine ​​inimene, aga Edward läks oma keepi ja pistoda kasutamisega täiesti endast välja. „Mees, sa ütlesid, et keegi ei kuule meid. Mis kuradi parool see on?“

Ta nägi veidi masenduses välja, nagu oleksin ta äikese varastanud. „No ma arvan, et sel pole enam tähtsust. Parool on Amanda.“

„Olgu, nüüd minu järgmine küsimus. Paistab, et te lahkute enne, kui kõik hulluks läheb. Mis takistab mul praegu FBI-sse minemast?“

„Tegelikult mitte midagi. Ma ei saa sind peatada. See on ilmselt efektiivsem pärast seda, kui lapsed on üle osariigi piiri läinud, hoides selle kindlalt föderaalse jurisdiktsiooni all, aga peale selle võid sa selle – ja mind – igal ajal üles anda. Tunnistan, et lähen argpüksi teed. See on lihtsalt veel üks patt minu niigi pikale nimekirjale, mida ma kunagi heastada ei saa. Ma ei saa isegi sinult andestust paluda, olen nii palju valesti teinud. Ma saan ainult loota, et Jumal juhatab sind õiget asja tegema. Kui see õige asi on ka minu ülesandmine, siis pean ma sellega leppima.“

"Nii et pärast kõike, mida see Jones on teinud, usud sa IKKA IKKA oma kirikusse?"

„Härra Michaels, ma eksisin ammu teelt, aga ma ei kaotanud kunagi usku Jumalasse. Reverend Jones ei ole see, kelleks ma teda pidasin. Ta rikkus kiriku ära. Kirik ei rikkunud teda. Ma loodan, et hoolimata kõigest juhtunust leiad ka sina ühel päeval tee kirikusse, aga see on mõneks teiseks korraks. Praegu vajab Jumal sind sellisena, nagu sa oled: rikkumatu, sõltumatu uskmatuna.“ Ta pani mu käe mälupulga ümber. „Võta see ja anna see laupäeval ära või anna see kohe ära. Ma tean, et Jumal juhatab sind õigele teele, isegi kui sa seda ei märka. Igal juhul ei näe ma sind väga pikka aega, võib-olla mitte kunagi. Hüvasti ja Jumal õnnistagu sind.“

Vaatasin uuesti mälupulka ja mõtlesin sellele. Pöördusin Edwardi poole, aga ta oli kadunud. Ka salapärane juhtum oli kadunud. Hetk hiljem helises mu telefon. Mina olin Regina.

"Mark, kas sinuga on kõik korras?"

"Jah, kõik on korras. Püüan lihtsalt kõigest, mida ta ütles, aru saada."

"Jah, see oli küll raske jutt, mida ta sulle rääkis. Kas sa usud teda?"

"Noh, ma... oota, ma arvasin, et sa ei kuule meid! See Stingray kasti asi segas mu mobiilisignaali!"

„Jah, noh, vahel saab vana hea tehnika paremini hakkama.“ Regina ilmus metsast, just sinna, kuhu Edward teda ootas. Lähemale jõudes näitas ta mulle laste mänguasja. See oli paraboolne mikrofon ja vanamoodne kassettmakk. „Ma sain iga sõna kätte JA salvestasin selle lindile.“ Me mõlemad naersime iroonia üle, et vägev austatud Jones võis klassikalise mänguasjaga pikali kukkuda.

Meie kohtumine oli edukas ja me kohtusime Cindy ja tüdrukutega. Me kõik rääkisime juhtunust. Regina mängis vestluse uuesti läbi. Tüdrukuid paelus rohkem kassettmängija kui tegelik vestlus, aga ma arvan, et see oligi parim. Pärast mängimist me rääkisime.

Alustasin. „Praegu on kaks asja, mida ma ei tea. Kas Edward rääkis tõtt ja kas ma peaksin selle asja nüüd või laupäeval üles andma?“

Reginale ta ei meeldinud. „Ausalt öeldes ei huvita mind, kas ta rääkis tõtt või mitte. Ta on sama lurjus nagu nad kõik teisedki. Ta kasutab naisi nagu vara. Ta tunnistas kuritegude – mida ta nimetas pattudeks – toimepanemist, seega peaks ta koos teistega hukkuma.“

Cindy vaidles vastu. „Kuidas sa saad nii öelda? Ta kahetseb ilmselgelt oma tegu. Ta loobub juba oma mugavast elust siin, et elada kuskil paguluses – ilmselt igaveseks. Ja tema on see, kes annab kõik tõendid, et peatada reverend Jones. See peab midagi tähendama!“

Me kõik arutasime seda veel tükk aega, vahel ka tülitsedes. Tüdrukud hoidsid enamasti omaette, aga umbes 15 minuti pärast esitasid Amanda ja Heather küsimuse. "Ema? Onu Mark? Kas Carly saab terveks, kui ta isa vangi läheb? Ta on meie sõber ja me ei taha, et tema ka hätta satuks."

See oli minu jaoks otsustav. Ma teadsin täpselt, mida teha.

Laupäeva hommikul läksin kesklinna FBI kontorisse ja palusin rääkida ühe uurijaga. Andsin neile failid – mõlemad mälupulgad – ja rääkisin neile kõik reverend James Jonesi, tema kiriku ja suvelaagrist, mis oli muutunud narkobordelliks. Rääkisin neile ka Derek Summersist ja Edward Kruzist. Seejärel andsin neile kasseti oma vestlusest temaga. Pärast pikka intervjuud, mille käigus nad otsisid oma arhiividest midagi, mis kassetti mängiks, lasid nad mind lahti tavapärase hoiatusega „ärge linnast lahkuge”.

Järgmisel päeval nägime uudiseid telekast.

„... Tänane peamine riiklik uudis: Öösel päästeti suvelaagrist teadmata asukohast kümneid lapsi. Paljud lapsed leiti neile sunniviisiliselt manustatud narkootikumide mõju alt. Narkootikum oli gamma-butürolaktoon, liigagi levinud kohtinguvägistamise narkootikum. Kõiki lapsi sponsoreeris reverend James Jonesi juhitav kirik. Reverend ja mitu tema lähedast liitlast arreteeriti samuti koordineeritud haarangute käigus. Härra Jones leiti koos kahe noore tüdrukuga, kes mõlemad olid sama narkootikumi mõju all.“

Üks süüdistatavatest, Edward Kruz, on endiselt vabaduses. Kardetakse, et ta lahkus riigist. Kui keegi teab hr Kruzi asukohta, palun võtke ühendust FBI-ga.

Mõne päeva jooksul sunniti kirik laiali minema. Selgus, et James Jonesi polnud ükski usuorganisatsioon kunagi korralikult ordineerinud. Nüüdne „härra“ Jones mõisteti süüdi pikas nimekirjas süüdistustest, sealhulgas vaimuliku vale esindamises, laste seksuaalkaubanduses, ebaseaduslikus narkokaubanduses, rahvusvahelises inimröövis, väljapressimises ja paljus muus. Uurijad avastasid, et tema juhitud rahvusvaheline lastekodude päästeprogramm oli pigem rahvusvaheline inimröövi ja seksuaalorjuse skeem. Piisab, kui öelda, et ta ei näe enam kunagi elu väljaspool vanglat. Ja isegi kui ta seda teeb, on tosinkond teist riiki, kellel on nüüd tema kohta väljaandmismäärus – et ta veedaks aega oma vanglates. Paljud James Jonesi liitlased läksid samuti vangi, kuid mõnevõrra lühemate, mitmeaastaste karistustega. Täpsemalt peaks Derek vabanema umbes 10–15 aasta pärast. Õnneks on Amanda selleks ajaks täiskasvanu.

Mõni kuu hiljem moodustati uus kirik, kuid ilma eelmise kiriku tule ja väävlita. Nad hoidusid poliitikast eemale ja pidasid kinni pühapäevasest missast. Neil olid endiselt konservatiivsed väärtused, kuid nad olid palju aktsepteerivamad teiste vaadete suhtes.

Cindy lõpetas sekretäride kooli suurepäraste hinnetega ja temast sai uue kiriku peasekretär. Ta kolis ise välja ja peab nüüd ennast ja Amandat ülal tagasihoidliku, kuid ausa palgaga. Kui ilm on hea, tulevad Cindy ja Amanda reedeti minu juurde grillima ja basseini ääres käima. Seejärel veedab Amanda nädalavahetuse minuga (ja Regina ja Heatheriga - vaata allpool). Hiljuti rääkis Amanda mulle, et tema ema käib kellegi erilisega kohtamas, aga Cindy pole mulle veel üksikasju jaganud. Mul on tema üle nii hea meel!

Muidugi on Amanda ikka veel ujumismeeskonnas ja Heather pääses ka meeskonda. Minu juhendamisel (tegelikult lugesin ma lihtsalt mulle antud käsiraamatust) jõudsime regionaalidesse ja võitsime esikoha. Pole paha algaja treeneri kohta. Muidugi tänas kogu ujumismeeskond mind, et ma nad nii kaugele viisin – järjekordse basseinipeoga. Treener on hea olla! Järgmisel aastal lähevad Amanda ja Heather keskkooli. Huvitav, kas treener Wilsonil oleks abitreenerit vaja!

Regina ja mina oleme nüüd püsiv paar. Tema ja Heather kolisid kokku varsti pärast seda, kui Cindy välja kolis. Kuid kumbki meist ei taha abielluda, kuigi Cindy ütleb, et peaksime. Meile mõlemale meeldib meie avatud suhe. Mul on oma väikesed tütred ja Reginal on oma väikesed poisid. Ja meil mõlemal on teineteist.

Ma ei näinud Edwardit enam kunagi, aga kuulsin hiljuti uue kiriku tekkemisest ühes väikeses Lõuna-Ameerika riigis. Suur uudis oli see, et kirik vastutas suurema osa valitsuse korruptsiooni likvideerimise eest selles riigis. Edward Kruz on elus ja tal läheb hästi.

Tegelased ja viited:

Tegelased (ilmumise või mainimise järjekorras): = Tanneri etapp)

Mark Michaeli peategelane (1. isikus). 35-aastane. 198 cm pikk.

Cindy Summers Derek Summers Amanda Summers Jim Summers Heather Clark Regina Clark Jennifer Jason Steve Wilson Edward Kruz Helen Kruz Carly Kruz Carrie Kruz Dr. Earl Bradley Õde Marki õde ja Amanda ema. 29-aastane. Oli liberaal, nüüd konservatiivne. Amanda isa. Konservatiivne. Mainitud mitu korda, aga aktiivselt mitte. Marki õetütar. 10% noorem. Parim sõber Heatheriga. Lühike blond. Sugulane 2. Dereki vend ja Amanda teine ​​onu. Mainitud ainult üks kord. Amanda parim sõber. 11-aastane. Pikk tumedanahaline brünett. Sugulane 3. Heatheri ema ja Cindy parim sõber. Väike tumedanahaline brünett. Väga liberaalne. Müüja Foreverl2 poes. Koolikiusaja, hiljem sai 11- või 12-aastaselt toredaks poisiks. Oma vanuse kohta suur. Ujumismeeskonna treener. 40ndate alguses noorem. Jässakas, aga füüsiliselt heas vormis. Carrie ja Carly isa. Äärmiselt konservatiivne. Varjab ka suurt saladust. Edi naine. Tal on ainult kaks repliiki. Amanda meeskonnakaaslane. 13-aastane. Pikem. Keskmise suurusega pruunid patsid. TS 4. Carly väike õde. 6-aastane. Mainitud ainult üks kord. Amanda lastearst. Umbes 45-aastane. Karm, aga liberaalne. Lasteõde dr Bradley kabinetis.

Dr. Rahul Koothrappali, Regina ravimitarnija ja endine poiss-sõber. Umbes 21-aastane. Geniaalne arst. Linda Moore, Jenny ema. 35ndates eluaastates. Kurvikas blond. Linna klatš. Väga liberaalne.

Jenny Moore Amanda ujumismeeskonnakaaslane. 11-aastane. Parim sõber Lizzyga. Lühike. Keskmise pikkusega blondid patsid. Suured rinnad. TS4.

Lizzy Cochrane on Amanda ujumismeeskonnakaaslane. 11% noorusest. Parim sõber Jennyga. Pikk. Õlgadeni ulatuvad punased juuksed, tedretähnid. TS 2.

Darcy Vastuvõtuametnik Ettekandja Priya Bakshi Täiskasvanute poe müüja. Umbes 20-aastane. Kergelt ülekaaluline, kurvika kehaehitusega. Nümfomaan. Vastuvõtuametnik Regina kontoris. 25-ndate keskel, ilus. Ainult üks järjekord. Ettekandja restoranis Regina töökoha lähedal. Ainult internetis. Amanda ujumismeeskonna kaaslane. 11-aastane. Ida-India päritolu. Helepruun nahk. Pikad mustad juuksed, lahtine hobusesaba, keskmise pikkusega TS-2 Vi.

Valerie Fisher Haley Parker Amanda ujumismeeskonnakaaslane. 11-aastane. Lühikesed määrdunudblondid juuksed, keskmise pikkusega, TS-3. Amanda meeskonnakaaslane ja endine küpsisetüdruk. 10% noorem. Keskmise suurusega pruunid patsid. TS 2. aasta.

Nicky Hill Amanda ujumismeeskonnakaaslane. 12-aastane. Pikem. Pikk laineline pudeliblond. TS-3. Parim sõber Stacyga.

Stacy Reed on Amanda ujumismeeskonnakaaslane. 12-aastane, noor. Pikk. Pikk, sirge, keskmise suurusega pudelibrünett. TS-3. Parim sõber Nickyga.

Kaiko Yoshida, Amanda ujumismeeskonnakaaslane. 12–34-aastane. Jaapani päritolu. Pikem. Pikad mustad juuksed. TS 4.

Theresa Parker, Haley ja Harley ema ning Küpsisetüdruku ema. Pikk, sihvakas ja energiline. Võimalik, et liberaalne või äkki väga naiivne.

Pete Parker Harley Parker Jeff Billy Madison Zephram Cochrane Proua Fisher Proua Hill Seersant Friday Konstaabel Gannon Kurjategija nr 1 Theresa vend. Theresa mainis teda ainult üks kord. Haley väike õde ja praegune küpsisetüdruk. 8-aastane. Oli varasem seksuaalkogemus. Pitsakuller. Umbes 20-aastane. Tal on olnud kaks parimat kulleriteenust elus. Poiss Amanda koolist. Mainitud ainult üks kord. Lizzy isa. Mänguline ja sugestiivne suhe nii Lizzy kui ka Jennyga. Tõi Valerie ja Priya peole. Mainitud ainult üks kord Tõi Nicky ja Stacy peole. Mainitud ainult üks kord Politseinik saadeti Marki kodu läbi otsima. Politsei nr 1 partner, mainitud ainult lühidalt. Suur ja kiilas, esimene, kes Markiga kakles.

Kurjategija nr 2 Kurjategija nr 1 partner.

Kurjategija nr 3 (Clarence Boddicker) on jõugu juht. Tal on relv.

Kurjategija nr 4, uudistediktor, õpetaja James Jones. Väga suur mees. Väga sitke ja tugev, aga aeglane. Kurjategija nr 3 partner. Edastab televisioonis uudiseid olulistest sündmustest. Dereki ja Cindy kiriku pastor. Juhib korrumpeerunud kirikut. Palju võimsam, kui algselt arvati.

Lihavõttemunad:

(Mõned neist on harivad. Aga teised on üsna laimavad!):

Eessõnas sisalduv poeetiline lüürika „Porn Story Writer” on paroodia 1966. aasta Beatlesi laulust „Paperback Writer”.

Fiktiivne veebisait PreteenFriendFinder.com on saanud nime tutvumissaidi AdultFriendFinder.com järgi (mis on küll lihtsalt petuskeemide sait, aga see on juba teine ​​teema). Selle kirjutamise ajal pole see sait päris, seega ärge viitsige seda kontrollida – või vähemalt kustutage pärast kontrollimist oma sirvimisajalugu!

Teismeliste revolutsioon põhineb 1960. aastate seksuaalrevolutsioonil. See, et sellel on sama nimi kui iga-aastasel teismeliste usukonverentsil, on lihtsalt õnnelik kokkusattumus. Ausalt öeldes ma ei teadnud sellest, kui ma selle välja mõtlesin!

„Iron Chef“ oli 1990. aastatel Jaapanis eetris olnud kokandussaade. Sari levis edasi erinevatesse riikidesse, sealhulgas Iron Chef Americasse.

Twin Pinesi kaubanduskeskus, mis hiljem sai nimeks Lone Pine'i kaubanduskeskus, on saanud nime 1985. aasta filmis "Tagasi tulevikku" kujutatud kaubanduskeskuse järgi, kus ajarännak põhjustas kaubanduskeskuse nime muutuse.

Rõivapood Foreverl2 on saanud nime populaarse teismeliste ja noorte täiskasvanute rõivapoe järgi.

Igavesti 21.

Marki välja mõeldud rida „Something tells me I’m into something good“ on 1964. aasta laulu pealkiri, mida esitasid Peter Noone ja Herman's Hermits.

„Jason the Barbar” on sõnamäng 1982. aasta filmi „Conan the Barbar” ainetel.

Sõna „twitterpated” pärineb 1942. aasta Disney klassikalisest filmist „Bambi”. Juhul kui te pole filmi näinud, tähendab „twitterpated” armunud või armunud olekust tingitud segaduses või uimas olekut. (See ei pruugi päris lihavõttemunaks osutuda, sest filmi nimi on sellega koos mainitud.)

Amanda kool, Rydell, on saanud nime 1971. aasta muusikalifilmi "Grease" järgi.

Ludwigi kuup on sõnamäng klassikalise mänguasja Rubiku kuubiku kohta.

Amanda mõte lausest „Mulle meeldib, kui plaan kokku tuleb” pärineb 1980. aastate märulitelesarjast „The A-Team”, kus grupi juht lausus seda lauset sageli, kui nad pahad kinni püüdsid.

Machiavelli oli 16. sajandi Itaalia poliitik ja diplomaat, kes tegi kuulsaks idee kasutada poliitilise kasu saamiseks pettust ja kavalust. Tänapäeva ajaloolased nii imetlevad kui ka kritiseerivad tema tegusid.

(Nüüd õppisid sa natuke klassikalist ajalugu. Vean kihla, et sa poleks kunagi arvanud, et pornolugusid lugedes midagi õppida saab!)

Robin Red's restoran on saanud nime Red Robini restoraniketi järgi.

Edward ja Helen Kruz (Carly Kruzi vanemad) on inspireeritud poliitik Ted Cruzist ja tema naisest Heidist. Lisaks on tüdrukud Carly ja Carrie saanud nime oma päristütarde Caroline'i ja Catherine'i järgi.

Reverend James Jones on saanud nime 1970. aastate religioosse kultusjuhi Jim Jonesi järgi. Ta viis oma järgijad Kesk-Ameerikasse, kus ta lõi Jonestowni. Samuti veenis ta oma järgijaid mürgitatud Kool-Aidi joomisega massiliselt enesetapule minema. (Ja siin on natuke moodsat ajalugu, mida just õppisite.)

Marki mainitud „Scarlett Letter” on klassikaline romaan puritaanlikus Ameerika algusaegadel (17. sajand) elanud naisest, kes oli abielurikkumise tõttu sunnitud riietel silmapaistvalt punast A-tähte kandma. (Nüüd on teil klassikalise kirjanduse õppetund!) Regina lauldud lüürika „I wanna be loved by you...” on väga halb sõnamäng samanimelise klassikalise 1920. aastate lauluga. Seda on aastate jooksul laulnud paljud naisartistid, kellest tuntuimad on ilmselt multikategelase Betty Boopi ja ka Marilyn Monroe'i omad.

Kevorkiani kogukonnahaigla on nime saanud päris arsti Jack Kevorkiani järgi, kes toetas abistatud enesetappu. Ta mõisteti 1999. aastal süüdi ka mõrvas abistatud enesetappude sooritamise eest. (Võite ka selle moodsa ajaloo õppetunni oma nimekirja lisada!)

Regina arstist sõber Rahul Koothrappali põhineb tegelaskujul Rajesh Koothrappali telesarjast "Suure Paugu Teooria".

„Doogie Howser” oli 1990. aastate telesari teismelisest geeniusest arstist.

Amanda lastearst, dr Earl Bradley, on saanud nime päris lastearsti järgi, kes mõisteti 2011. aastal süüdi laste seriaalses ahistamises. (Pärast seda lugu saame vaielda, kes oli hullem – dr Kevorkian patsientide tapmise eest või dr Bradley laste ahistamise eest!)

Küpsisetüdrukud, kes müüvad brownie'sid, on loodud päris skautide (brownie'de) teise noorima vanuserühma ja nende iga-aastase küpsisemüügi järgi. Hiljem mainitud brownie maitse, Amores, on sõnamäng populaarse küpsise maitsega S'mores. Amore on itaaliakeelne sõna armastusele. (Ja see on teie võõrkeeletund!)

Haley ema, Theresa Parker, jahub oma vennast Peterist, keda peetakse Peter Parkeriks, Ämblikmehe alter ego'ks.

Billy Madison on peategelane 1995. aasta filmis, mis sai nime tema järgi.

Theresa Parkeri lausutud fraas „Oops, I did it again” on Brittany Spearsi lauldud 2000. aasta laulu pealkiri.

Lizzy isa, Zephram Cochrane, on nime saanud Star Treki saaga tegelase järgi, kes leiutas lõigaja.

Hugh Heffner oli Playboy ajakirjaimpeeriumi omanik ja tema Playboy häärber oli kuulus 1970. aastatel tema sekspidude korraldamise poolest.

Mauna Kea ja Mauna Loa on Hawaii suurima saare kaks kõrgeimat mäge. Need on kõrvuti paiknevad uinunud vulkaanid, mis hõlmavad üle poole saare maismaast. (Nüüd oled sa geograafiat õppinud. Sinust on saamas päris Rhodose stipendiaat. Lihtsalt ära kellelegi räägi, kust sa seda kõike õppisid!)

Marki majja ilmuvad politseinikud – seersant Friday ja ohvitser Gannon – põhinevad 1960. aastate telesarja "Dragnet" peategelastel.

"Hill Streeti piirkond/naabruskond" põhineb 1980. aastate telesaatel "Hill Street Blues".

„Cagney ja Lacy” oli 1980. aastate telesari kahest naispolitseinikust.

Räpane Harry oli peategelane ja tume kangelane 1970. aastate märulifilmide sarjas.

Andre Hiiglane oli professionaalne maadleja ja näitleja, kes väidetavalt oli üle 7 jala pikk ja kaalus üle 400 naela.

Annie Oakley oli kuulus naissnaiper, kes mängis 1900. aastate alguses Buffalo Billi sarjas „Metsik lääs“. (Veel üks ajalootund. Võib-olla peaksin selle loo uuesti haridusveebisaidil postitama!)

Üks kurjategijatest, Clarence Boddicker, põhineb 1987. aasta filmi "Robocop" kaabakal.

"Jurassic Park" kuulub "Jurassic Parki" ja "Jurassic Worldi" filmide sarja, mis tehti 1990. ja 2000. aastatel.

Camp Wakanda on saanud nime väljamõeldud Aafrika riigi järgi filmis "Avengers", eelkõige sealt, kust pärineb tegelane Must Panter ja kus toodetakse kujuteldavat imemetalli vibraani.

Gamma-butürolaktoon on tõeline kohtinguvägistamise narkootikum. See on tugevatoimeline narkootiline aine ja äärmiselt ohtlik.

Hoia sellest asjast kaugel.

„Itsy-Bitsy Teeny-Weeny Yellow Polka Dot Bikini” on Brian Hylandi esitatud (kuri)kuulsa 1960. aasta laulu pealkiri.

Väljamõeldud sõna KinderLiebhaber Park tuleb saksa keelest ja tähendab umbes „lapsearmastaja“. (Nüüd on sul teine ​​võõrkeeletund!)

Stingray on tõeliselt salastatud seade, mida kasutavad peamiselt Ameerika Ühendriikide, Kanada ja Suurbritannia valitsused. Kuid ka mõnel osariigi ja kohalikul politseil on need olemas. See suudab imiteerida mobiilimasti ja seeläbi mobiiltelefoniliiklust pealt kuulata.

Fraas „Hea on olla treener” on sõnamäng 1981. aasta komöödiafilmi „Maailma ajalugu, 1. osa” sageli korratud repliigist „Hea on olla kuningas”. Kahjuks teist osa ei tehtudki.